Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

ПП «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛЕНА» звернулася до суду з вказаним позовом про визнання електронних торгів недійсними, посилаючись на те, що при здійсненні ВДВС Суворовським районним Управлінням юстиції в м. Херсоні виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень про стягнення з ПП «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛЕНА» на користь [PERSON], [PERSON] та держави боргу в розмірі - 571858,15 грн., відбулися організовані: ДП «СЕТАМ» електронні торги з реалізації належних позивачу гаражів № 157 та № 158 по вул. Леніна в будинку 55 в м. Херсоні, за результатами яких переможцем визнано [PERSON]. Ці обставини підтверджуються Протоколами проведення електронних торгів №145090 та №145091 від 20.02.2016 інформацією про виконавче провадження від 06.06.2016 року. Звіти про незалежну оцінку гаражів у виконавчому провадженні субєктом оціночної діяльності підписано 03.04.2015 року, що підтверджується вказаними звітами. Порядок реалізації арештованого майна у період процесу реалізації гаражів передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 року № 74/5, Тимчасовим порядком реалізації арештованого шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства України від 16 квітня 2014 року № 656/5, які були чиї до 22 грудня 2015 року, Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року № 2710/5. Вважає проведенні електронні торги недійсними, такими, що проведені всупереч приписам ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 5 розділу VІІІ Тимчасового порядку, оскільки звіти про оцінку гаражів, підписані субєктом оціночної діяльності 03.04.2015 року, а електронні торги з реалізації майна відбулися 19.02.2016 року тобто встановлений законом шестимісячний строк чинності звітів про оцінку майна закінчився у період процесу реалізації гаражів на електронних торгах. Таким чином , проведення електронних торгів з реалізації майна за ціною визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність є порушенням ст.. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» та підставою для визнання таких торгів недійсним. З огляду на викладене, а також з урахування наданих до суду матеріалів просить визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна, а саме гаражів №157 та №158, розташованих у гаражному кооперативі «Херсонес» за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. Леніна,55, результати яких оформлені відповідно протоколами проведення електронних торгів №145091 та №145090 від 20.02.2016 року . Ухвалою суду від 21.12.2017 року провадження у справі відкрито та розгляд справи призначено у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 15.01.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Від представника ДП «СЕТАМ» надійшов відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві від 14.02.2018 року та зазначив, що на період реалізації майна боржника строк здійснення виконавчого провадження не обчислюється, а ТОМУ, строк чинності звіту про оцінку майна у вказаному виконавчому провадженні також не обчислюється під час реалізації майна. Крім того, спірні торги відбувалися відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5. Відповідно до абз. 30 п.1 розділу І Порядку, організатор - це державне підприємство, яке належить до сфери управління МУЮ та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Зокрема, п. 1, 3 розділу II Порядку визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України "Про виконавче провадження". Якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги. Таким чином, положення п. 1. розділу II Порядку жодним чином не суперечить ч. 5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження". У даному випадку звіти про оцінку гаражів підписані суб'єктом оціночної діяльності 03 квітня 2015 р., а майно Організатору електронних торгів передане на реалізацію 09.07.2015 р. , тобто у строк до спливу шестимісячного строку та в межах установленого Законом України "Про виконавче провадження" строку. Таким чином, на час передачі майна на реалізацію 09.07.2015 р. звіти про оцінку майна були чинними, і спеціальними нормативними актами, які встановлюють порядок реалізації арештованого майна, зокрема. Законом України "Про виконавче провадження" та Порядком, не встановлено обов'язку організатора торгів чи державного виконавця, після передачі майна на реалізацію, знімати вказане майно з реалізації у зв'язку з втратою чинності звітом про оцінку майна. Отже ДП «СЕТАМ» діяв відповідно до норм діючого законодавства та при проведенні торгів за лотами не було порушено порядку реалізації арештованого майна. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив в якому просить в задоволенні позову відмовити з підстав вказаних у відзиві від 19.02.2018р. Представник ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні до суду відзиву не надав, про причини суд не сповістив. Представником позивача до суду надано відповідь на відзив від 19.02.2018 в якому він підтримує позовні вимоги та заперечує проти відзиву ДП «СЕТАМ від 14.02.2018 року,вважає відзив відповідача СЕТАМ ґрунтується на помилковому тлумачені діючого законодавства України. Дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи документи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконанні Суворовського ВДВС м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебуває виконавче провадження з виконання судових рішень про стягнення ПП «Виробничо комерційна фірма «ЕЛЕНА» на користь [PERSON], [PERSON] та держави боргу в розмірі 571858,15 грн. При виконанні ВДВС Суворовського РУЮ виконавчих дій відбулися організовані ДП «СЕТАМ» електронні торги з реалізації належних позивачу гаражів №157 та №158 по вул. Леніна в буд.55 в м. Херсоні, за результатами яких переможцем визнано [PERSON], що також підтверджується протоколами електроних торгів за №145090, №145091 від 0.02.2016 року. Звіти про незалежну оцінку гаражів у виконавчому провадженні субєктом оціночної діяльності підписані 03.04.2015 року, що підтверджується звітами, а електроні торги з реалізації майна відбулися 19.02.2016 року, тобто заявник вважає, що встановлений Законом шестимісячний строк чинності звітів закінчився у період процесу реалізації гаражів на електронних торгах. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент підписання звітів про оцінку гаражів суб'єктом оціночної діяльності) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах» в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню . Статтею 62 вказаного Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Згідно із частиною першою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Разом з тим, частиною другою статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа. Встановлено, що на період реалізації майна боржника строк здійснення виконавчого провадження не обчислюється, а тому, строк чинності звіту про оцінку майна у такому виконавчому провадженні також не обчислюється під час реалізації майна, тому спірні торги відбувалися відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5. Пунктами 1 та 3 розділу II Порядку визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України "Про виконавче провадження". Якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги. Таким чином, положення п. 1. розділу II Порядку жодним чином не суперечить ч. 5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження". У даному випадку звіти про оцінку гаражів підписані суб'єктом оціночної діяльності 03 квітня 2015 р., а майно Організатору електронних торгів передане на реалізацію 09.07.2015 р. , тобто у строк до спливу шестимісячного строку та в межах установленого Законом України "Про виконавче провадження" строку. Таким чином, на час передачі майна на реалізацію 09.07.2015 р. звіти про оцінку майна були чинними, і спеціальними нормативними актами, які встановлюють порядок реалізації арештованого майна, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження" та Порядком, не встановлено обов'язку організатора торгів чи державного виконавця, після передачі майна на реалізацію, знімати вказане майно з реалізації у зв'язку з втратою чинності звітом про оцінку майна. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 16, ч.1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних (електронних) торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Отже, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, позивач не посилалась, не зазначаив і не доввів відповідно до приписів ст.81 ЦПК України належними та допустимими доказами, обставини, на підтвердження порушення його прав та інтересів. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16,203,215 656 ЦК України, ст.ст.58,62 Законом України «Про виконавче провадження» № 606-14,

Outcome: dismissed