Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за рахунок реалізації застави та продажу від імені заставодержателя, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] Позивач мотивує свій позов тим, що 20 листопада 2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14/2/07-КМК про надання останній кредиту в сумі 205000,00 грн. в рамках траншевої кредитної лінії у національній валюті України на дату укладання кожної додаткової угоди до цього договору на строк до 17 листопада 2017 року. Відповідно до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 1 від 20 листопада 2007 року до кредитного договору позичальнику було надано кредит в сумі 205000,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 3 від 30 січня 2008 року до кредитного договору позичальнику було надано кредит в сумі 469500,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів. Крім того, відповідно до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 4 від 01 вересня 2008 року до кредитного договору позичальнику було надано кредит в сумі 34900,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів. Також відповідно до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 8 від 31 травня 2012 року до кредитного договору позичальнику було надано кредит в сумі 658600,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів. З метою забезпечення виконання [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору 21 вересня 2009 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] було укладено договір застави № 14/2/302/09-ЗМК, відповідно до якого предметами застави є транспортні засоби: сідельний тягач марки МАЗ 54329, 1999 року випуску, кузов № ХТМ54329N000016, державний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 348073, виданого Горохівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Волинській області 10 квітня 2002 року, а також напівпричіп марки Н/ПП 9385, 1993 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 295476, виданого Горохівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Волинській області 10 квітня 2002 року. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26 червня 2013 року ПАТ "Кредитпромбанк" передало (відступило) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "Кредитпромбанк" як кредитора у зазначених зобовязаннях, та до ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитним та забезпечувальними договорами. [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, про що повідомлялась шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань. Станом на 07 серпня 2015 року заборгованість за кредитом складає 15350605,24 грн. У звязку з вищевикладеним позивач просить в рахунок виконання основного зобовязання щодо сплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 15350605,24 грн. звернути стягнення за рахунок реалізації застави та продажу від імені банку з [PERSON] на транспортні засоби: сідельний тягач марки МАЗ 54329, 1999 року випуску, кузов № ХТМ54329N000016, державний номер [NUMBER], та напівпричіп марки Н/ПП 9385, 1993 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], шляхом продажу предметів застави ПАТ "Дельта Банк" з укладенням від імені заставодавця договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною, що буде встановлена субєктом оціночної діяльності на момент укладення такого договору, з наданням повноважень на утримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів замість втрачених, а також наданням ПАТ "Дельта Банк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобілів з обліку в органах ДАІ України. Відповідач [PERSON] та третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] не зявилися в судове засідання і від них не надійшло повідомлення про причини їх неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] та [PERSON] були повідомлені належним чином. В судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] позову не визнав з підстав, викладених у запереченні на позов, та просив відмовити у його задоволенні. Крім того, суду пояснив, що в державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні відомості про заставне майно, на яке позивач просить звернути стягнення. Зазначені обставини свідчать про те, що застава є припиненою, а тому предявлений позивачем позов про звернення стягнення на заставне майно є безпідставним. В судовому засіданні представник позивача - публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав повністю, ствердив факти, наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Суд, заслухавши думку представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] 20 листопада 2007 року було укладено кредитний договір № 14/2/07-КМК (а.с.4-6), згідно з п.п.1.1, 4.4 якого позичальнику [PERSON] надавався кредит в сумі в сумі 205000,00 грн. в рамках траншевої кредитної лінії у національній валюті України на дату укладання кожної додаткової угоди до цього договору на строк до 17 листопада 2017 року. Пунктом 2.6 кредитного договору від 20 листопада 2007 року № 14/2/07-КМК передбачено, що процентні ставки за надання кредитів встановлюється в Додаткових угодах за кожним кредитом. Пунктом 7.1 кредитного договору від 20 листопада 2007 року № 14/2/07-КМК передбачено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості за кредитами та процентами позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в наступних розмірах: в разі прострочення платежу до 10 календарних днів включно у розмірі 5,0 % від суми простроченої заборгованості за кожен календарний день прострочення; в разі прострочення платежу понад 10 календарних днів у розмірі 10,0 % від суми простроченої заборгованості за кожен календарний день прострочення. Відповідно до п.п.1, 3, 5 Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 1 від 20 листопада 2007 року до кредитного договору позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 205000,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, де кінцевий термін погашення визначено 19 листопада 2014 року (а.с.7-8). Відповідно до п.п.1, 3, 5 Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 3 від 30 січня 2008 року до кредитного договору позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 469500,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, де кінцевий термін погашення визначено 26 січня 2015 року (а.с.9-10). Крім того, відповідно до п.п.1, 3, 5 Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 4 від 01 вересня 2008 року до кредитного договору позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 34900,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, де кінцевий термін погашення визначено 21 серпня 2009 року (а.с.11). Також відповідно до п.п.1, 3, 5 Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 8 від 31 травня 2012 року до кредитного договору позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 658600,00 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, де кінцевий термін погашення визначено 17 листопада 2017 року (а.с.12-13, 14). Договором про внесення змін до Додаткової угоди № 14/2/07-КМК ДУ 8 від 04 грудня 2012 року було змінено графік погашення заборгованості (а.с.15-16). З метою забезпечення виконання [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору 21 вересня 2009 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] було укладено договір застави № 14/2/302/09-ЗМК, відповідно до якого предметами застави є транспортні засоби: сідельний тягач марки МАЗ 54329, 1999 року випуску, кузов № ХТМ54329N000016, державний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 348073, виданого Горохівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Волинській області 10 квітня 2002 року, а також напівпричіп марки Н/ПП 9385, 1993 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 295476, виданого Горохівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України у Волинській області 10 квітня 2002 року (а.с.17-19). 26 червня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.25-27), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ "Кредитпромбанк" передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "Кредитпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ "Кредитпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ "Кредитпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. [PERSON] з Додатку до договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань Кредитпромбанку на користь [PERSON] від 26 червня 2013 року (а.с.28) вбачається, що ПАТ "Кредитпромбанк" передав ПАТ "Дельта Банк" право вимоги за кредитним договором № 14/2/07-КМК від 20 листопада 2007 року та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ "Дельта Банк" набуло права вимоги по кредитному договору № 14/2/07-КМК від 20 листопада 2007 року та по договору застави № 14/2/302/09-ЗМК. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 07 серпня 2015 року (а.с.20-21), заборгованість позичальника [PERSON] перед ПАТ "Дельта Банк" становить: 643683,53 грн. заборгованості по кредиту, 289372,18 грн. заборгованості по відсотках, 14405709,23 грн. заборгованості по пені, 4762,05 грн. - 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту, 7078,25 грн. - 3% від простроченої заборгованості по відсотках, а всього 15350605,24 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. 21 серпня 2015 року позичальнику [PERSON] та заставодавцю [PERSON] надсилались вимоги про необхідність виконання зобовязання за кредитним договором, а також останніх було попереджено про можливість звернення стягнення на передане в заставу майно, що підтверджується копіями таких вимог (а.с.22, 23) та копією реєстру поштових відправлень (а.с.24). Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно із ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до п.4.3 договору застави № 14/2/302/09-ЗМК від 21 вересня 2009 року звернення стягнення на заставне майно здійснюється згідно із Заноком України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" шляхом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу з третіми особами або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Ціна договору купівлі-продажу майна визначається за згодою сторін, але в будь-якому разі не менше суми, зазначеної в п.1.4 даного договору, а в разі недосягнення згоди щодо ціни, така ціна визначається на підставі проведеної незалежної експертної оцінки субєктом оціночної діяльності, визначеного заставодержателем. Таким чином на підставі наведеного суд вважає, що нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Поряд з цим згідно із ч.3 ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Однак, із відповіді Територіального сервісного центру 0744 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області № 233 від 18 грудня 2015 року (а.с.96) вбачається, що сідельний тягач марки МАЗ 54329, 1999 року випуску, кузов № ХТМ54329N000016, державний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], а напівпричіп марки Н/ПП 9385, 1993 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], було знято 03 квітня 2009 року з обліку для продажу. Крім цього, витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 26681940, сформованим 30 березня 2010 року Волинською філією державного підприємства "Інформаційний центр" (а.с.95), стверджується, що у вищевказаному реєстрі відомості про обтяження на сідельний тягач марки МАЗ 54329 та напівпричіп марки Н/ПП 9385 відсутні. Відповідно до ст.12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На думку суду, враховуючи те, що на час винесення рішення зазначене в договорі застави № 14/2/302/09-ЗМК від 21 вересня 2009 року заставне майно не зареєстроване в реєстрі обтяжень, а особа позичальника (боржника) є відмінною від особи заставодавця, а тому обтяження у виді застави є не чинним. Отже, з огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що предявлений позивачем позов не підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed