Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є матір'ю-одиначкою дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] З 07.04.2009 року родина перебуває на обліку у сільській раді як неблагополучна. З відповідачем проводилися бесіди стосовно виконання нею батьківських обов'язків на належному рівні. З лютого по серпень 2013 року діти перебували у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації. На протязі 2013-2014 р.р. родина проживала в у Донецькій області, але після повернення становище в сім'ї на краще не змінилося. Мати безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, не працює, живе за рахунок соціальної допомоги на дітей, яку отримує близько 3 тисяч гривень. Питання виконання батьківських обов'язків відповідачем неодноразово розглядалося на засіданнях комісії у справах неповнолітніх при виконкому сільської ради. Мати обіцяла, що вдома наведе порядок, діти будуть відвідувати навчальний заклад, але її обіцянки тривалий час не виконуються. За злісне нехтування виконання батьківських обов'язків [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності. Але, незважаючи на вжиті заходи, позитивних змін у відношенні матері до виконання своїх батьківських обов'язків не відбулося, тому позивач був вимушений звернутися з даним позовом до суду, в якому просить: відібрати дітей [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] у їх матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с.101), причину неявки суду не повідомляла. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~\~Представники 3-х осіб в судовому засіданні позов підтримала, просили його задовольнити. \~\~\~Прокурор в судовому засіданні позов підтримала та вважає, що є всі підстави для відібрання дітей у відповідача та стягнення з неї аліментів на їх утримання. \~\~ Суд, вислухавши представника позивача, представників 3-х осіб, прокурора, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~\~\~Відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. \~\~ Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. \~\~ Відповідно до абз.3 ч.2 ст.3 Сімейного кодексу (далі СК) України дитина належить до сім'ї своїх батьків, навіть тоді, коли спільно з ними не проживає. \~ Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства", зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. \~\~ Статтею 12 вищевказаного Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. \~\~ Держава надає батькам або особам, як їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. \~\~ Судом встановлено, що [PERSON] є матірю неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO]; [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5-8), які відповідно до довідки виконкому Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області за №604 від 06.04.2015 року проживають разом з матірю по вул.Сумській,120 в с.Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с.9), в будинку, який належить [PERSON] Відповідно до вищевказанаих свідоцтв про народження батьком дітей записаний [PERSON] (а.с.5-8), який згідно рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 26.09.2011 року був виключений як батько із записів про народження дітей (а.с.54-55). В частинах 1,6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної туртоби та основним обова'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як пояснила представник позивача в судовому засіданні, з 07.04.2009 року родина [PERSON] перебуває на обліку у Боромлянській сільській раді Тростянецького району Сумської області як неблагополучна. Сімя регулярно відвідується спеціалістами сільської ради, педагогами Боромлянського НВК, фахівцями Тростянецького районного центру соцслужб для сімї, дітей та молоді, прцівниками служби у справах дітей Тростянецької РДА. З [PERSON] проводилися неодноразові бесіди стосовно виконання нею батьківських обов'язків на належному рівні. З лютого по серпень 2013 року за заявою відповідача діти були поміщені для проходження курсу соціально-психологічної реабілітації до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області та [PERSON] був наданий час для наведення належного порядку в будинку, створення належних умов для проживання дітей, після чого ситуація на краще не змінилася. На протязі 2013-2014 р.р. родина проживала в у Донецькій області, але після повернення становище в сім'ї на краще не змінилося. Мати безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, не працює, живе за рахунок соціальної допомоги на дітей, яку отримує близько 3 тисяч гривень. Питання виконання батьківських обов'язків [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданнях комісії у справах неповнолітніх при виконкому Боромлянської сільської ради (а.с.14,19,20,27,30,31,37). Під час даних засідань відповідач обіцяла навести вдома порядок, що діти будуть відвідувати навчальний заклад, але її обіцянки тривалий час не виконуються. Починаючи з 2009 року і по даний час проводилися регулярні обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] та відстежувалися зміни. Під час обстежень неодноразово робилися зауваження [PERSON], проводилися бесіди з нею з приводу наведення належного порядку в будинку та біля нього, належного догляду та виховання дітей (а.с.13,15-18,21-24,32-36,56,69). Згідно останнього обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] від 22.05.2015 року, відповідач за місцем проживання була відсутня. За словами бабусі [PERSON] та дітей перебувала в с.Жигайлівка Тростянецького району Сумської області. Город поораний, майже посаджений. Садінням займався [PERSON], що було причиною його відсутності в школі протягом 3 днів на заняттях, а також [PERSON] та їх батьком, який приїздив із м.Суми на допомогу. [PERSON] школу не відвідує. Менші діти також перебувають вдома. За словами бабусі діти захворіли, до лікарні не ходили (а.с.93). За висновком органу опіки та піклування Тростянецької РДА за №02-24/595 від 26.03.2015 року, складеного на підставі рішення комісії з питань захисту дітей Тростянецької РДА за №4 від 24.03.2015 року (а.с.12), в звязку з тим, що [PERSON] неналежним чином піклується про розвиток, виховання, та здоровя своїх дітей доцільним є відібрати у [PERSON] її неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] (а.с.13). В судовому засіданні 13.05.2015 року відповідач пояснювала, що вона має чотирьох дітей, проживає в [INFO] у матері [PERSON] з 2009 року. Її взяли на облік як неблагополучну родину. Старші діти пропускають школу, її не слухають. В 2014 році вона повернулася з Донецької області. Знає, що до неї були зауваження щодо створення належних умов проживання та виховання дітей. Вона не може доглядати за дітьми та виховувати їх, оскільки проживає в [INFO]. Меньших дітей має намір влашувати до спецшколи с.Гребениківка Тростянецького району, а старших дітей забере її сестра в м.Макіївку. Просила не відбирати в неї дітей. Дійсно, як вбачається з повідомлення комунального закладу Сумської обласної ради «Гребениківська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат» за №128 від 22.05.2015 року до навчального закладу на початку травня 2015 року звернулася [PERSON] з метою ознайомлення з умовами проживання учнів в данному навчальному закладі та умовами прийому вихованців на навчання. Їй було надано усні розяснення. Відомо, що [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] проходить медогляду в Тростянецький ЦРЛ та після закінчення медогляду планують їхати на психолого-медико-педагогічну консультацію до м.Суми. За наявності всіх необхідних документів, оформлених належним чином, заклад може прийняти дітей на навчання (а.с.90). Згідно повідомлення комунального закладу Тростянецького районної ради «Тростянецька ЦРЛ» за №01-14/2394 від 27.05.2015 року [PERSON] в квітні 2015 року зверталася до поліклінічного відділення, на даний момент перебуває на амбулаторному обстеженні (а.с.94). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є лікарем. Після повернення сімї [PERSON] з Донецької області, [PERSON] приніс медичну картку, він сильно хворів, тому вона направляла його на обстеження, але дитину ніхто до лікарні не возив. У [PERSON] педикульоз. Діти не ходять до школи. Матері постійно не має вдома. Менших дітей, коли захворіють приводить до неї [PERSON]. Педагог [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що із цією родиною вона познайомилася в цьому році. Майже кожен день їм доводиться зясовувати чому немає дітей в школі. Матір жодного разу не відвідбувала школу. Приходила на виклик вчителя, обіцяла все виправити. Рівень навчання у дітей початковий та середній, меньші діти краще навчаються. Умови проживання в дітей незадовільні. З їдальні школи вони передають харчування для діток, бо вдома дітям не вистачає продуктів харчування. Вважає, що необхідно відібрати дітей у [PERSON] Допитані в судовому засіданні, з участю педагога, неповнолітній [PERSON] пояснив, що він проживає в будинку в с.Боромля Тростянецького району в одній кімнаті, де мешкає 6 чоловік. До школи він не ходив по причині хвороби коліна. Мати купляла ліки та колола йому уколи. Істи готує бабуся, сестра [PERSON] та він. Після 9 класів він бажає поїхати в Макіївку, де буде навчатися на шахтаря. Коли мати останній раз була в школі він не знає. Просив не забирати їх у матері. Неповнолітня [PERSON] пояснила, що умови проживання у них не дуже задовільні. Мати буває вдома на вихідних, бо проживає в [INFO] із дядьком Сашком, останні дні тижня вони проживають з бабусею. Школу вона не відвідує, бо має хворобу педикульоз. Навчається на 6-7 балів. Мати не забирає їх до себе, бо в с.Жигайлівка будуть закривати школу. Бажає вивчитися на перукаря в м.Макіївка. Просила не забирати її в мами. Статтею 3 Конвеції про права дитини від 20.11.1980 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, пергшочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у ниє є небезпечним для її життя, здоров»я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Рішенням Європейського суду з прав людини "Савін проти України" (Страсбург,18 грудня 2008 року), зокрема зазначено, якщо рішення про відібрання дітей мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Також може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Зокрема, потрібно з'ясувати чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного чи психічного здоров'я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід також не можна виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних заходів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпечення цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки має місце ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обовязків, так як вона вихованням дітей належним чином не займається, за час перебування на обліку з 2009 року по даний час позитивних змін не настало, ситуацію не виправила, в достатній мірі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; проживає в іншому місці, а приїздить до дітей тільки на вихідні; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, діти почали вживати алкогольні напої, палити цигарки; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створяє умов для отримання ними освіти; в дітей немає належних умов для проживання, навчання, відпочинку; дітьми опікується бабуся, яка в силу похилого віку не має можливості належним чином створити належні умови для проживання та виховання дітей, а в більшості випадків діти покинуті самі на себе. Отже, враховуючи думку дітей, які просили не відбирати їх у матері, але зважаючи на вищевказані фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності, в суду є підстави розцінювати поведінку [PERSON], як ухилення від виконання нею своїх обовязків по вихованню дітей, свідоме нехтування цими обов'язками та не бажання виправити ситуацію на краще. До того ж, відповідач, сама вказала, що не може за дітьми доглядати в повній мірі, так як проживає в іншій місцевості. А тому, така поведінка [PERSON] заслуговує на відібрання в неї дітей, без позбавлення її в батьківських правах. Крім того, відповідно до ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківіських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. А тому, враховуючи, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, враховуючи позицію представника позивача щодо виду і розміру стягнення аліментів та положення ст.ст.180-182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до повноліття дітей. \~\~ Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд при винесенні рішення також вирішує питання про стягнення судового збору, а тому вважає за необхідне стягнути в доход держави з [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved