Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Альфа Банк" (далі - ПАТ "Альфа Банк", позивач, банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 10.11.2015 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490948062 (далі - Договір), відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 19\~959,56 грн., який він зобов'язувався повернути відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитним договором (Додаток №1 до кредитного договору), в строк до 11.11.2020 року зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 39,9 % річних. Оскільки відповідач належним чином не виконував своїх обовязків за вказаним договором щодо повернення коштів, станом на 08.08.2016 року в нього виникла прострочена заборгованість у розмірі 25\~298,13 грн., з них: 19\~838,22 грн. неповернута сума кредиту; 4\~059,91 грн. прострочені відсотки; 1\~400,00 грн. штраф, яку позивач просить стягнути на його користь. Представник позивача в судове засіданні просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечив пояснивши суду, що кошти за Кредитним договором № 490948062 від 10.11.2015 року не отримував, а тому в нього відсутні зобовязання перед ПАТ "Альфа Банк". Відповідач також вважає, що положення цього Договору суперечить приписам ст. 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів", що свідчить про недійсність правочину. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.05.2011 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено Договір про комплексне обслуговування фізичних осіб, за умовами якого позивач зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 7\~500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту № 26252000442115 зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з цим [PERSON] отримав кредитну карту і пін-код, що підтверджується розпискою. Банк свої зобовязання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 67-72). З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] припинив виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у звязку із чим в нього виникла заборгованість для рефінансування якої, 10.11.2015 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №490948062 на умовах продукту "Рефінансування кредитних карт" (а.с. 4-11), за яким позивач зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 19\~959,56 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 39,9 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення до 11.11.2020 року. За умовами Договору (пункт 5), кредит надавався позичальнику виключно для сплати платежів з виконання зобовязань позичальника за Договором про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваної кредитною лінією фізичної особи-резидента, укладеного із банком, а саме повернення строкової та простроченої заборгованості по Договору про відкриття кредитної картки, сплати строкових та прострочених процентів, супутніх послуг, інших фінансових зобовязань позичальника, штрафів, відповідно до умов Договору про відкриття кредитної картки. Спосіб видачі кредиту сторони узгодили в Анкеті-заяві (а.с. 10), а саме шляхом перерахування коштів у сумі кредиту на рахунок позичальника, реквізити якого зазначені у пункті 6 Оферти на укладення угоди про надання кредиту №490948062 (а.с. 4) - № 29096490948062. Зі змісту виписки по особовому рахунку (а.с. 15) слідує, що банк свої зобовязання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі, зарахувавши 11.11.2015 року на рахунок № 29096490948062 кошти в сумі 19\~959,56 грн. З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] припинив виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у звязку із чим, станом на 08.08.2016 року в нього виникла заборгованість, яка за розрахунками ПАТ "Альфа-Банк" становить 25\~298,13 грн., з них: 19\~838,22 грн. неповернута сума кредиту; 4\~059,91 грн. прострочені відсотки; 1\~400,00 грн. штраф. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо в зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позичальник прострочив виконання зобовязання за кредитним договором № 490948062 від 10.11.2015 року, у звязку з чим позивач правомірно нарахував проценти за користування кредитними коштами, а також штрафні санкції, що передбачені пунктом 11 цього Договору. Про необхідність дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором в добровільному порядку відповідача було повідомлено вимогою (а.с. 16-17), яка була ним отримана, проте залишена без належного реагування. За відсутності допустимих доказів, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідачем факту укладення кредитного договору № 490948062 від 10.11.2015 року, а також отримання ним обумовлених договором кредитних коштів. Вказані доводи позичальника спростовуються встановленими судом обставинами, які підтверджуються матеріалами справи. При укладенні кредитного договору, сторони узгодили його істотні умови вказавши їх в документах в яких зафіксували зміст правочину, що свідчить про безпідставність доводів [PERSON] щодо недійсності Кредитного договору №490948062 від 10.11.2015 року з підстав невідповідності його умов положенням законодавства. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості ґрунтуються на вимогах закону, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved