Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив позов, згідно якого просить винести рішення про стягнення з відповідача страхового відшкодування. В обґрунтування позову наведено наступне. 18.04.2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій транспортного засобу [PERSON] здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] У цьому ДТП позивач отримав тілесні ушкодження та перебував на лікування у стаціонарі з 18.04.2016 року по 16.05.2016 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] затрахована в ПрАТ "УПСК" згідно полісу серії АІ 5197334. Відповідач отримав від позивача повідомлення про ДТП. А також позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування (що включає витрати понесені ним на лікування) з усіма необхідними додатками. Листом від 08.11.2016 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки не вважає ДТП страховим випадком. Крім того позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати загальна сума якої становить 13245,60 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила такий задоволити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заперечення на позов, відповідно до яких зазначив наступне. Подаючи заяву про виплату страхового відшкодування позивач не надав відповідачу постанову чи вирок суду щодо притягнення [PERSON] до відповідальності за ДТП. Станом на 15.12.2016 року у кримінальній справі не ухвалено остаточного рішення, а тому перебіг строку для прийняття страховиком рішення щодо страхового відшкодування припиняється до дати коли страховику стане відомо про набрання рішенням законної сили. Крім того, законом не передбачено можливості стягнути зі страховика витрати на правову допомогу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 18.04.2016 року на автодорозі поблизу м. Новий Розділ відбулася ДТП під час якої водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON], який рухався попереду нього у тому ж напрямку, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому правої стегнової кістки. Згідно медичних карт стаціонарного хворого №2020 та №10643 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 18.04.2016 року по 16.05.2016 року. У ході лікування позивач придбав на підставі рецептів та призначень медикаменти на загальну суму 3445,60 гривень, що стверджується квитанціями копії яких є у матеріалах справи. Крім того, згідно рекомендації лікарів (відповідь від 13.12.2016 року №05-06-вих-3997) позивач придбав набір для остеосинтезу стегна, вартість якого згідно товарного чеку та квитанції становить 9800,00 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідачем згідно полісу №АІ/5197334, строк дії якого з 24.07.2015 року по 23.07.2016 року, розмір франшизи - 0. 26.09.2016 року представник [PERSON] подав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідачу. 03.10.2016 року відповідач отримав заяву про виплату страхового відшкодування від представника позивача, до якої було долучено витяг з кримінального провадження №12016140250000371, копія паспорта та РНОКПП [PERSON], копія пенсійного посвідчення, виписка з медичної карти хворого та перелік виписаних медикаментів, чеки про витрати на лікування, квитанція про оплату, накладна, виписка з ЄДР ФОБ [PERSON], паспорт та довіреність представника. Згідно відповіді від 08.11.2016 року відповідач зазначив, що не вбачає правових підстав для виплати страхового відшкодування позивачу, оскільки ДПТ, внаслідок якої позивачу було завдано тілесні ушкодження не є страховим випадком. Згідно постанови про закриття кримінального провадження №12016140250000371 від 19.04.2016 року кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю у діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Згідно ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи наведені законодавчі положення внаслідок ДТП, врезультаті якої шкода завдана дією джерела підвищеної небезпеки, настає цивільно-правова відповідальність незалежно від наявності вини його володільця. Відповідно до ст.34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. У ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено перелік документів, які слід додати до заяви про виплату страхового відшкодування. Позивачем дані документи подано відповідачу, однак, у виплаті страхового вішкодування було відмовлено. Однак, незважаючи на це відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачу. Згідно ст.24 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлагає до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До судових витрат, згідно ст.79 ЦПК України, відноситься судовий збір та витрати на правову допомогу. Згідно розрахунку розміру правової допомоги [PERSON] сплатив представнику 3000,00 гривень, що стверджується актом виконаних робіт, рахунком-фактурою та квитанцією. В такому випадку сума витрат на правову допомогу підлягає стяненню з відповідача. На підставі п.2, 9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому при ухваленні судом остаточного рішення у справі такий підлягає стягненню з відповідача у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved