Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (надалі -Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову Позивач зазначив, що 29.09.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було підписано Заяву № б/н, згідно якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої договірні зобов`язання виконав, надавши Відповідачу кредит. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 24.10.2018 року має заборгованість 16531 грн. 55 коп. за кредитним договором № б/н від 29.09.2010 року, з яких: - 1984 грн. 46 коп. нараховано відсотків за користування кредитом; - 13283 грн. 68 коп. - пеня за прострочене зобов`язання; - 500 грн. штраф (фіксована частина) - 763 грн. 41 коп. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] 16531 грн. 55 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Заочним рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року, ухваленим у справі за № 166/1389/18, позовні вимоги позивача задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.09.2010 року в сумі 16531 (шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять одну) гривню 55 копійок та судові витрати по справі в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні. 05.02.2019 року Відповідач звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 26.12.2019 року. Ухвалою суду від 08.02.2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишено без руху, та надано строк для сплати судового збору. Ухвалою суду від 11.03.2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено судове засідання на 01.04.2019 року. Позивач подала відзив на заяву про перегляд заочного рішення та просила суд відмовити у перегляді заочного рішення. Ухвалою суду від 25.04.2019 року скасовано заочне рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року у цивільній справі № 166/1389/18 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду на 15.05.2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча своєчасно був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Представник Відповідача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що між Сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із Заявою , підписаною Відповідачем 29.09.2010 року, між Сторонами укладено договір про надання банківських послуг, за яким Позивач надав Відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Тарифами Банку, факт ознайомлення з якими, Відповідач засвідчив своїм підписом у вказаній вище заяві, визначено порядок погашення заборгованості. Факт укладення договору між Позивачем та Відповідачем підтверджується наявною у справі «Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» (надалі - Анкета). Сторонами у вказаному вище документі, узгоджено, що складовою частиною договору є «Умови та Правила надання банківських послуг», а також «Тарифи банку». Відповідно до умов, зазначених у вказаній Анкеті, Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Позивавча в мережі «Інтернет» за адресою: www.privatbank.ua. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як вбачається з матеріалів, наявних у справі, Відповідачем були отримані кредитні кошти в межах договірних відносин, які виникли внаслідок підписання вказаної Анкети. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно умов кредитного договору Відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту. Взяті на себе зобов`язання Відповідач не виконує, що підтверджується наданим Позивачем розрахунком. Відповідно до ст. ст.1050, 1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач зобов`язався відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим Позивачем розрахунком заборгованості, що позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 24.10.2018 року рахується заборгованість перед банком, яка складається з нарахованих відсотків за користування кредитом - 1984 грн. 46 коп., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) Суд керується наступним: Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене, вимоги Позивача про стягнення штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та пені в сумі 13283 грн. 68 коп. задоволенню не підлягають, оскільки до Відповідача вже застосована цивільно-правова санкція за порушення строку виконання грошового зобов`язання - штраф (процентна складова) у розмірі 763,41 грн. Підсумовуючи все вищевикладене Суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути із Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 вересня 2010 року у загальному розмірі 2747,87 грн. з яких: 1) 1984,46 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2) 763,41 грн. - штраф (процентна складова). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову Позивач платіжним дорученням сплатило судовий збір у розмірі 1762 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково в сумі 2747 грн. 87 коп., тому на користь Позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 292 грн. 88 коп. ((2747,87 / 16531,55 грн.) * 1762)).

Outcome: partial