Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та [PERSON] (надалі - Відповідач) з 21 серпня 1993 року були подружжям. Шлюб між нею та відповідачем розірвано 29 жовтня 2011 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. До 2009 року сім'я проживала в с. Веселе Старобільського району Луганської області. В 2009 році переїхали до с. Айдар-Миколаївка Новоайдарського району. В квітні 2010 року сім'я переїхала в будинок [ADDRESS], власником якого є [PERSON], з 23 квітня 2010 року сім'я проживала за зазначеною адресою. Згодом на подвір'я було перевезена сільськогосподарську та побутову техніку. [PERSON] за недобудоване домоволодіння отримав від подружжя частку грошей в сумі 9 500 доларів США, що еквівалентно 75 933,50 грн., на що є розписки, в яких містяться зобов'язання сплатити суму в 12 000 доларів США. Подружжя, проживаючи в літній кухні, робили в будинку ремонт - встановлювали вікна, двері, бетонували підлогу, штукатурили. Також, сторони доглядали 6 корів та телят. З січня 2011 року позивачка працює в Новоайдарському аграрному ліцеї, оплачувала рахунки за використану електроенергію, послуги зв'язку. За час перебування в шлюбі подружжям було придбане наступне рухоме майно: легковий автомобіль ЗАЗ-110307, придбаний у 2006 році, сільськогосподарська техніка, причепи до легкових автомобілів, велика рогата худоба, комп'ютери та системні блоки, холодильник "Стінол", морозильна камера "Днепр", телевізори "Самсунг" та "Соні", 2 газових плити. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння з надвірними побудовами та спорудами, розташоване за адресою: [ADDRESS], стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частки спільного майна подружжя в сумі 114 500 грн. та судові витрати. В подальшому позивачка уточнювала позовні вимоги та остаточно просить суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] в період з 23 квітня 2010 року до 13 травня 2013 року. Стягнути з [PERSON] на її користь 37966,75 грн. частини спільних коштів, вкладених в купівлю будинку [ADDRESS]. Визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя наступне рухоме майно: легковий автомобіль ЗАЗ-110307, 2005 р. випуску, держ. номер [NUMBER], придбаний у 2006 році, вартістю 18 079,22 грн; трактор колісний Т-25А, 1990 р. випуску, держ. № [NUMBER] вартістю 35 250 грн.; трактор колісний ЮМЗ-6АКЛ, 1991 року випуску, держ. № [NUMBER], вартістю 44 040 грн.; причіп ПСЕ-Ф-12,5А, 1988 року випуску, держ. № [NUMBER], вартістю 9 014,38 грн.; причіп 2ПТС-4 (785), держ. номер [NUMBER], вартістю 1 500 грн.; навісне обладнання до трактора: плуг 2-х корпусний вартістю 1920 грн., плуг 3-х корпусний вартістю 2 500 грн., косарка-трав'янка вартістю 6 600 грн.; навантажувач ПКУ-0,8-0 вартістю 22 200 грн.; причіп до легкового автомобіля ПГА-1 реєстр, номер [NUMBER] вартістю 1071,04 грн.; 2 корови вартістю 14 000 грн. (10 000+4 000); 2 телиці вартістю по 3 500 кожна; 2 комп'ютери (монітори вартістю 350 та 350 грн. та системні блоки вартістю 550 грн. та 950 грн.); холодильник "Стінол" вартістю 1 150 грн.; морозильну камеру "Днепр" вартістю 1320 грн.; телевізор "Самсунг " вартістю 360 грн.; телевізор "Соні" - вартістю 805 грн.; 2 газових плити "Грета" вартістю 780 та 1105 грн. Розділити в натурі майно, виділивши [PERSON]: автомобіль ЗАЗ 110307, держ. номер [NUMBER] вартістю 18 079,22 грн.; трактор колісний Т-25А, держ. номер [NUMBER] вартістю 35 250 грн.; причіп тракторний ПСЕ-Ф-12,5А, держ. номер [NUMBER] вартістю 9 014,38 грн.; холодильник "Стінол" вартістю 1150 грн.; причіп до легкового автомобіля ПГА-1 держ. номер [NUMBER] вартістю 1071,04 грн., газову плиту "Грета" вартістю 780 грн., системний блок БП350 вартістю 950 грн., монітор вартістю 350 грн., на загальну суму 66644,64 грн., визнавши за [PERSON] право власності на це майно; [PERSON]: трактор колісний ЮМЗ-6а кл, держ. номер. [NUMBER] вартістю 44 040 грн.; причіп тракторний 2ПТС- 4(785), держ. номер [NUMBER] вартістю 1 500 грн.; навантажувач навісний ПКУ-0,8-0 вартістю 22200 грн.; плуг 2-х корпусний вартістю 1920 грн.; плуг 3-х корпусний вартістю 2 500 грн.; 2 корови та 2 телиці загальною вартістю 21 000 грн.; косарку навісну вартістю 6 600 грн.; морозильну камеру "Днепр" вартістю 1320 грн.; телевізор "Соні" вартістю 805 грн.; телевізор "Самсунг" вартістю 360 грн.; газову плиту "Грета" вартістю 1105 грн.; системний блок БП450ВТ вартістю 550 грн.; монітор вартістю 350 грн., на загальну суму 104 250 грн., визнавши за [PERSON] право власності на це майно. Стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки спільного майна в розмірі 18 802,68 грн. та судові витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз у сумі 6528 грн. В зв'язку із чим звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа [PERSON] суду повідомив, що намагався продати [PERSON] домоволодіння, від якого отримав частину коштів за недобудований будинок, на що надав розписки. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків та експерта, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21.08.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 14 вересня 2009 року. За свідоцтвом від 29.10.2011 року, серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського РУЮ в Луганській області вбачається про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить актовий запис № 56 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] за час сумісного проживання було придбано автомобіль, сільськогосподарську та побутову техніку. Як вбачається з висновку Новоайдарського РВ ГУМВС України від 29.04.2013 року до органів міліції звернувся [PERSON] з приводу конфлікту з [PERSON], в ході перевірки встановлено, що [PERSON] раніше знаходився в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак, 29.04.2013 року просив останню покинути будинок, на що отримав відмову (а.с. 38). Актом від 03.05.2013 року, складеним депутатом Новоайдарської селищної Ради Білобровою В.В. та [PERSON], [PERSON] встановлено, що сім'я [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], зазначено перелік сумісно нажитого майна (а.с. 40). З листа Державної інспекції сільського господарства в Луганській області від 19.06.2013 року № 11-25/1973 вбачається про те, що за [PERSON] зареєстровано трактор колісний, ЮМЗ - 6 АКЛ, 1991 року випуску (а.с. 75). Свідок [PERSON] суду пояснила, що з квітня 2010 року знайома з подружжям [PERSON] та їх двома дітьми, які переїхали в [ADDRESS], є сусідкою та має дружні стосунки. Зазначила, що сім'я [PERSON] спочатку проживала в літній кухні, а потім добудували дім, який опалювали дровами, займалися городом, держали велику рогату худобу, домашню птицю. Була свідком, коли [PERSON] виставив [PERSON] приблизно на початку травня, з речами на вулицю, змінив замки, виставив її речі. Повідомила про те, що коли подружжя переїхали до смт. Новоайдар, вони мали машину, сільськогосподарську техніку, побутову техніку (пральну машину, газову плиту, морозильну камеру, два телевізора, два комп'ютери), які згодом залишив собі [PERSON] Свідок [PERSON] суду дав показання, аналогічні показанням [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON] є її хрещеним, рідним племінником. Зазначила, про те, що недобудоване домоволодіння подружжя придбали разом, допомагала на толоці, штукатурила стелі. Повідомила про те, що подружжя мали нормальні сімейні стосунки, але вказала, що [PERSON] вигнав [PERSON], яка згодом проживала в неї, а діти залишилися з відповідачем. Повідомила, що подружжя мало автомобіль. Вказала також, що [PERSON] віддав лише особисті речі, залишивши все майно собі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з жовтня 2009 року зустрічалася з [PERSON], з яким разом проживала а с. Веселе Старобільського району. Повідомила про те, що веде спільне господарство із [PERSON], займаються разом сільським господарством, разом виховують та навчають дітей. Зазначила, що разом із відповідачем придбали причеп в 2010 році, плуги, косарки, комп'ютер. Зазначила про те, що займається разом із відповідачем городництвом, разом купляли будівельні матеріали, двері для ремонту домоволодіння по [ADDRESS]. Вказала, що відповідач вже розділив майно, виділивши його частку [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що є донькою подружжя [PERSON]. Зазначила, що її батьки в 2009 році розлучилися, все нажите майно її батько [PERSON] придбав за час проживання із [PERSON] Також вказала, що, при розлученні, діти залишилися з батьком, а майно - матері, за винятком машини, яку [PERSON] залишив собі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює разом із [PERSON], покупала у неї молоко, вказала, що неодноразово була на подвір'ї, де проживало подружжя [PERSON] та бачила, як вони працювали разом, повідомила про наявність сільськогосподарської техніки та великої рогатої худоби. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її батьки дійсно проживали разом у період з квітня 2010 року по травень 2013 року. Свідок [PERSON] суду пояснила про те, що вона проживала із [PERSON] протягом 3 років, з 2010 року по 2013 року, мають спільну дитину. До показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд ставиться критично, з огляду на те, що їх показання спростовуються матеріалами справи та показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Висновком судової авто-товарознавчої експертизи № 2127/28 від 17.01.2014 року встановлено, що на момент проведення експертизи за станом на 18 січня 2014 року, середня ринкова ціна трактора Т-25А, 1990 року випуску, становить: 35250,00 грн. середня ринкова ціна трактора ЮМЗ-6АКЛ, 1991 року випуску, становить: 44040,00 грн. середня ринкова ціна причепа ПСЕ- Ф- 12 , 5А, 1988 року випуску, становить: 9014,38 грн. ринкова вартість причепа 2 ПТС-4 (785), реєстраційний номер [NUMBER] експертом не визначалась, ринкова вартість причепа ПГА - 1 реєстраційний номер [NUMBER] становить: 1071,04 грн., ринкова вартість автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер [NUMBER] складає: 18079,22 грн., ринкова вартість навісного обладнання до трактора (плуг 2-х корпусний, плуг 3-х корпусний, косарка-трав'яна, навантажувач) експертом не визначалась (а.с. 181-203). Висновком судової товарознавчої експертизи № 2128/27 від 20.01.2014 року встановлено, що вартість досліджуваного майна у цінах, що діють на момент проведення експертизи (20 січня 2014), з урахуванням ступеня зниження якості в результаті експлуатації, становить 40 940 грн. (а.с. 205-207). Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартості компенсації 1/2 частки спільного майна в сумі 18 802 грн. 68 коп. задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до вимог ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Проте, відповідачем [PERSON] ніякої згоди щодо стягнення з нього грошової компенсації на користь позивачки не надано. Суд вважає доведеним, що в період з 23 квітня 2010 року по 13 травня 2013 року [PERSON] та [PERSON] продовжували бути сім'єю, тобто спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, як то встановлено приписами ч. 2 ст. 3 СК України. Щодо посилань позивачки про те, що велику рогату худобу та телиць слід визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та про їх розподіл суд ставиться критично, з огляду на те, що за паспортами власником зазначено [PERSON], що спростовує дані позовні вимоги (а.с. 83-86). Відповідно п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається про те, що хоча розірвання шлюбу, здійснене на підставі рішення суду, потребує подальшої реєстрації у державному органі РАЦС, моментом припинення шлюбу є день набрання чинності рішенням суду про його розірвання (ч.2 ст.114 СК). Початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч.2 ст.72 СК). А тому, посилання відповідача та його представника про пропуск строку позовної давності на увагу не заслуговують. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з того, що позовна вимога про стягнення з [PERSON] - 37966 грн. 75 коп. спільних коштів, що були вкладені в купівлю домоволодіння [ADDRESS] наступне. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, спірне домоволодіння не введено в експлуатацію у встановленому законом порядку, про що вбачається з пояснень третьої особи [PERSON], свідків, а також досліджених судом матеріалів цивільної справи № 419/549/13-ц (пр. 2/419/169/2013) за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною, що також і не заперечується сторонами, а тому суд позбавлений можливості вирішити дане питання, оскільки позивачкою не доведено своїх позовних вимог в цій частині, як такі, що не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. За таких обставин та відповідно до вимог ст.ст. 70,71 СК України вищевказане майно не може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя та не підлягає розподілу між ними. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір: в сумі 229 грн. 40 коп. (а.с. 1), 114 грн. 70 коп. (а.с. 36), 120 грн. (а.с. 136), 1004 грн. 74 коп. (а.с. 237), який підлягає стягненню з відповідача частково в розмірі 1017 грн. 02 коп. та судові витрати при проведенні експертизи (а.с. 167, 244), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки частково.

Outcome: partial