Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.06.2008 року між ВАТ "КРЕДОБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 263. Відповідно до умов договору [PERSON] був наданий кредит в сумі 100 000 дол. США на строк до 22.06.2018 року зі сплатою процентів річних у розмірі, що визначаються як ставка LIBOR 3м збільшена на маржу 11,5%. В зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором у нього перед банком утворилася заборгованість, яка станом на 20.08.2014 року становить 49442,54 дол. США, що станом на 20.08.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 13,22 грн.) еквівалентно 653630,37 грн., яка складається з: 45022 дол. США - неповернутої суми кредиту; 3626,85 дол. США - прострочених відсотків та 793,69 дол. США - пені. В забезпечення виконання умов кредитного договору, 23.06.2008 року між ВАТ "КРЕДОБАНК" та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого остання зобов'язалась відповідати за виконання зобов'язань [PERSON] в повному обсязі за кредитним договором. Також 23.06.2008 року між ВАТ "КРЕДОБАНК" та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Зважаючи на невиконання зобов'язань [PERSON], банк просить стягнути солідарно з поручителів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 263 від 23.06.2008 року в сумі 653630,37 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надіславши на адресу суду телеграму, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 червня 2008 року між ВАТ "КРЕДОБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 263 (а.с. 6-8). Відповідно до цього договору банк зобов'язався надати у власність позичальникові грошові кошти в сумі 100 000,00 дол. США на строк до 22.06.2018 року для ремонту нерухомості, а позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до п. 3.1. вищезазначеного договору, за надання кредиту позичальник сплачує банку в порядку та строки, визначені тарифами Банку, наступні комісії: за видачу кредиту, одноразово -1,5% від суми кредиту, сплачується до видачі кредиту в гривнях по курсу НБУ на дату оплати; інші комісії передбачені тарифами банку. Згідно п. 3.2. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти річні у розмірі, що визначаються як ставка LIBOR 3м збільшена на маржу 11,5%. Розмір процентів за кредитом змінюється першого числа кожного календарного кварталу протягом усього строку дії договору. В п. 4.1. кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, по 833,00 дол. США (119 траншів), а в останній місяць кредитування 873,00 дол. США (1 транш), шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкового перерахунку не пізніше останього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2. цього договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення (п. 5.1. кредитного договору). Кредит видається позичальнику в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, в порядку та строки встановлені додатком №1 до цього Договору (п. 2.6. кредитного договору). 23 червня 2008 року між ВАТ "КРЕДОБАНК", [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідно до вказаного договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за кредитним договором № 263 від 23.06.2008 року (а.с. 23). Згідно п. 2.5. вищевказаного договору, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Крім того, 23 червня 2008 року між ВАТ "КРЕДОБАНК", [PERSON] та [PERSON] був укладений також договір поруки. Відповідно до вказаного договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за кредитним договором № 263 від 23.06.2008 року (а.с. 24). Згідно п. 2.5. вищевказаного договору, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 99 164,63 дол. США, що підтверджується меморіальним ордером № 682795 від 18.08.2008 року (а.с. 9). Разом з цим судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 20.08.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитом становить 49442,54 дол. США, яка складається з: 45022 дол. США - неповернутої суми кредиту; 3626,85 дол. США - прострочених відсотків та 793,69 дол. США - пені (а.с. 19-22). Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідачів направлялись повідомлення - вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором що підтверджується відповідними листами (а.с. 25, 26, 27). Однак, вимоги позивача залишені відповідачами без відповіді та задоволення. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ремін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. За правилами статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Правові наслідки порушення зобов'язання забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто зміст вказаної норми передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладання одного договору декількома поручителями відповідно до вимог ч. 3 ст. 554 ЦК України та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладання декількох договорів поруки на виконання одного і того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку положення ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовуються, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин кредитор має право пред?явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. З урахуванням викладеного, суд вважає, що поручителі, а саме відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] не несуть солідарної відповідальності між собою, оскільки відсутня їх спільна порука, так як між банком та поручителями укладено окремі договори поруки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на вищевикладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог ВАТ "КРЕДОБАНК", а саме в частині солідарного стягнення із позичальника [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 49 442,54 дол. США, що станом на 20.08.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США = 13,22 грн.) еквівалентно 653630,37 грн., яка складається з: 45022 дол. США - неповернутої суми кредиту; 3626,85 дол. США - прострочених відсотків та 793,69 дол. США - пені. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] користь позивача солідарно слід стягнути 3654 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial