Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

27.01.1988 року [PERSON] була прийнята до колгоспу «Шлях Ілліча» с. Устя Бершадського району Вінницької області на посаду різноробочої, де пропрацювала до 06.05.1995 року. Крім того, вона працювала різноробочою та дояркою у вказаному колгоспі, який було реорганізовано в КСП «Ранок», а згодом в ТОВ «Устянське» з 01.06.1997 року до 25.08.1998 року, з 26.01.2000 року по 25.04.2001 року, з 08.10.2003 року по 13.06.2006 року. Відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затверджений зборами співвласників 23.06.2001 року, їй було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ІІ №028347 від 15.12.2003 року, відповідно до якого мені належить частка в розмірі 0,004 % в сумі 205 грн. в пайовому фонді КСП «Ранок», реорганізованого в ТОВ «Устянське» с. Устя. Однак її прізвище помилково було пропущено у списках осіб, які мають право на земельну частку (пай). Про даний факт позивачці стало відомо із відомостей в засобах масової інформації, які на даний час широко висвітлюють тематику права власності на землю. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею [PERSON] право на отримання земельної частки (паю) у розмірі передбаченому по КСП "Ранок" на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області як такою, що помилково була пропущена в списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додавався до Державного акту про право колективної власності на землю КСП «Ранок» с. Устя, виділивши їх із земель запасу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідачі також не з'явилися в судове засідання та подали письмові заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії трудової книжки серії БТ-ІІ №2449418, 27.01.1988 року [PERSON] була прийнята до колгоспу «Шлях Ілліча» с. Устя Бершадського району Вінницької області на посаду різноробочої, де пропрацювала до 06.05.1995 року, а також у цьому ж колгоспі вона працювала дояркою та різноробочою з 01.06.1997 року до 25.08.1998 року, з 26.01.2000 року по 25.04.2001 року, з 08.10.2003 року по 13.06.2006 року. Аналогічні дані відображені у довідці ТОВ «Устянське» №42 від 24.03.2016 року. Відповідно до протоколу №1 від 19.11.1992 року колгосп «Шлях Ілліча» с. Устя реорганізовано в КСП «Ранок», яке в свою чергу відповідно до протоколу №1 від 26.03.2000 року реорганізовано в ТОВ «Устянське» с. Устя Бершадського району, що вказано у довідці ТОВ "Устянське" №44 від 24.03.2016 року. У довідці відділу держгеокадастру у Бершадському районі Вінницької області № 9-28-99.0-574/2-16 зазначено, що [PERSON] не вказана у списку громадян - членів КСП "Ранок" с. Устя, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, виданого 03.01.1996 року. Згідно з свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ІІ №028347 від 15.12.2003 року, [PERSON] належить частка в розмірі 0,004 % в сумі 205 грн. в пайовому фонді КСП «Ранок», реорганізованого в ТОВ «Устянське» с. Устя. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку(пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х "Перехідних положень"Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Державний комітет України по земельних ресурсах листом від 22.08.2001 року за № 14-17-2-П1580/4251 роз'яснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян - членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки(паю) в натурі, тощо. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення із зазначених підстав, так як іншим способом захистити своє право позивачка не має можливості.

Outcome: approved