Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

21 грудня 2016 року до Дружківського міського суду Донецької області зі Словянського міськрайонного суду Донецької області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. У позовній заяві позивач зазначив, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] 21 липня 2008 року був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 255/38-241 з цільовим призначенням згідно п. 1.2 договору кредиту. Згідно договору кредиту банк надав, а позичальник отримав грошові кошти у сумі 280000,00 доларів США. Згідно умов кредитного договору відповідач зобовязалася прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах кредитного договору. Так, погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, на рахунок позивача згідно порядку погашення кредиту та сплати відсотків. Згідно п. 4.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань по повному та своєчасному погашенню кредиту, сплати відсотків щодо користування кредитними коштами, відповідач зобовязана сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаних грошових зобовязань за кожний день прострочення. При цьому пеня нараховується та сплачується додатково до прострочених сум за основними зобовязаннями. Зобовязання за договором кредиту позивач виконав у повному обсязі, а саме надав кредитні кошти на споживчі цілі, але відповідач порушив зобовязання за договором кредиту щодо сплати кредиту та відсотків в строк, передбачений договором кредиту. Відповідач\~[PERSON] порушила умови кредитного договору\~і станом на 23 червня 2016\~ року заборгованість по кредиту складає\~ 547700,10 доларів США, що за курсом на дату розрахунку становить 13962873,40 грн., а також 320370 грн. ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 547700,10 доларів США та 320370,00 грн., що за курсом на дату розрахунку становить всього 13962873,40 грн., а також судовий\~ збір в сумі 209443,11 грн. У судове засідання зявився представник позивача [PERSON], уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом станом на 23.06.2016 року в загальній сумі 506 039,58 дол.США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23.06.2016 року еквівалентно 12599412,93 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 259997,50 доларів США, що еквівалентно 6473438,03 грн.; суми заборгованості за відсотками 246042,08 доларів США, що еквівалентно 6125974,90 грн. наполягав на задоволенні позову, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи не надала. Суд, отримавши згоду позивача, постановив, ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд встановив, що 21 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №255/38-241. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, кредитор надав позичальнику\~кредит в сумі 280000,00 доларів США зі сплатою 14,00 % річних та комісій в розмірі та в порядку, визначеному у договорі, що є його невідємною частиною та кінцевим терміном погашення заборгованості до 15 липня 2015 року (а.с. 6). Відповідно до п.2.4 кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом у валюті кредиту, за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту . Пунктом 2.4.1 зазначено,що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця. Пунктом 2.4.2 передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом у місяць надання кредиту здійснюється в останній робочий день цього місяця, за період з дня отримання кредиту позичальником по день, що передує дню нарахування процентів. У пункті 2.4.3 зазначено, що нарахування процентів за користування кредитом у місяць остаточного погашення кредиту здійснюється у день погашення кредиту, за період з дня нарахування процентів за минулий період по день, що передує дню погашення кредиту. Пунктом 2.4.5 передбачено, що сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі (а.с. 9). Пунктом 3.3.7 кредитного договору передбачено, що\~позичальник зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, визначеному п.п. 1.1.1, 2.4, 2.10 цього договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим договором. Пунктом 3.3.8 кредитного договору зазначено, що позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованим процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1, 2.4, 3.3.14 цього договору (а.с. 12). Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4, 2.10 договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1, 3.2.3, 3.3.8.1, 3.3.14 договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (а.с. 13). Відповідно до статуту ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк». Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом, встановлено, що у зв'язку із порушенням відповідачем умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії №255/38-241 від 21 липня 2008 року станом на 23.06.2016 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ "Укрсоцбанк" становить в загальній сумі 506 039,58 дол.США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23.06.2016 року еквівалентно 12599412,93 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 259997,50 доларів США, що еквівалентно 6473438,03 грн.; суми заборгованості за відсотками 246042,08 доларів США, що еквівалентно 6125974,90 грн. Згідно зі ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Згідно зі статтею 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Статтею 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України (далі НБУ). Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Крім того, Національним банком України на виконання положень статті 11 Декрету прийнято Положення. Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). Відповідно до розяснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет. Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобовязання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Позивачем по справі нараховано заборгованість відповідача за кредитом станом на 23.06.2016 року в загальній сумі 506 039,58 дол.США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23.06.2016 року еквівалентно 12599412,93 грн. яка складається з: суми заборгованості за кредитом 259997,50 доларів США, що еквівалентно 6473438,03 грн.; суми заборгованості за відсотками 246042,08 доларів США, що еквівалентно 6125974,90 грн. Суд вважає розрахунок банку правильним та відповідачем не спростований. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами в грошовій одиниці України - гривні. Згідно правового висновку ВСУ у справі № 6-284цс17 від 01 березня 2017р.,с тягнення боргу в іноземній валюті проводиться за курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] порушила умови укладеного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком за кредитним договором за наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості за відсотками підлягають задоволенню на підставі статей 526, 1054 ЦК України. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 547700,10 доларів США. Суд прийшов до висновку про задоволення позову в сумі 506039,58 доларів США, що складає 92 % від заявлених вимог. При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 209443,11 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог у сумі 192687,66 грн. В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial