Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

У лютому 2019 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позовній\~заяві позивач\~вказав,\~що 05\~травня 2016\~року між\~ПАТ "Страхова\~компанія "Українська\~страхова група" та ТОВ "Тедіс Україна" (далі - страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00056, предметом якого було страхування транспортного засобу «Форд Транзіт», державний № [NUMBER]. 15 жовтня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Форд Транзіт», державний № [NUMBER] та транспортного засобу «ВАЗ 11183», державний №В06395АС під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області про закриття кримінального провадження від 29.11.2016 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Відповідачем ПДР України. До Позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Страховою компанією було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі Звіту №708 від 06.12.2016 р. та Звіту №1601 від 30.01.2017 року. На підставі вищевказаних документів, Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 211171 (двісті одинадцять тисяч сто сімдесят одна) грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5687 від 24.03.2017 року. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом №АЕ9565620 в ПАТ "Страхова компанія "Провідна". Яка за Заявою на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу 07.09.2018 року виплатила 98607,20 гривні, що є лімітом відповідальності страховика. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] 112564,30 гривень завданої шкоди в порядку регресу, а також 1921 гривні витрат по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» не з'явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~[PERSON] в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів. 05\~травня 2016\~року між\~ПАТ "Страхова\~компанія "Українська\~страхова група" та ТОВ "Тедіс Україна" (далі - страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00056, предметом якого було страхування транспортного засобу «Форд Транзіт», державний № [NUMBER]. 15 жовтня 2016 року біля 16 год. водій [PERSON], [INFO], рухаючись по вулиці Ягільницькій м. Чорткова, в напрямку центру автомобілем [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення із попутнім автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що спричинило їх пошкодження. Згідно постанови Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області про закриття кримінального провадження від 29.11.2016 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Відповідачем [PERSON] ПДР України. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], транспортний засіб належить ТОВ «Тедіс Україна», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 28-0197-00056. До ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся страхувальник ТОВ «Тедіс Україна» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Страховою компанією було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі Звіту №708 від 06.12.2016 р. та Звіту №1601 від 30.01.2017 року. На підставі вищевказаних документів, страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 211171 (двісті одинадцять тисяч сто сімдесят одна) грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5687 від 24.03.2017 року. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] була застрахована згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом №АЕ9565620 в ПАТ "Страхова компанія "Провідна", яка за Заявою на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу 07.09.2018 року виплатила 98607,20 гривні, що є лімітом відповідальності страховика.. Отже, сума невідшкодованого матеріального збитку становить 211171,50 98607,20= 112564,30 грн., які підлягають стягненню. Статтею 22\~ЦК України\~передбачено,\~що особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування.\~Збитками є,\~зокрема,\~втрати,\~яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1\~ст.\~1166\~Цивільного кодексу\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2, ч. 5\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України «розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до правової позиції Постанови Верховного Суду України у справі № 6-2808цс15 «право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності». Згідно до ст. 1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 14 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 14. При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушені права позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 112564,30 гривень невідшкодованого матеріального збитку. У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved