Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

\~[PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 18, надвірні будівлі та споруди по вул. Заньковецької в с.Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 183519 гривень, після смерті чоловіка [PERSON], який помер 12 вересня 2016 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 вересня 2016 року в с. Поточище Городенківського району помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про смерть серії 1-НМ № 237108, видане Поточищенською сільською радою Городенківського району 13 вересня 2016 року. Сімя позивача в складі 5 членів двору проживала в господарстві по вул. Заньковецької № 18 в с. Поточище Городенківського району, де головою двору являвся [PERSON] Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок за № 302 від 13.03.1990 року, яке видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 33 від 14 лютого 1990 року, господарство належало на праві власності колгоспному двору, головою якого являвся [PERSON]. Після смерті чоловіка, позивач фактично вступила у володіння і користування даним господарством, так як їхні діти проживають окремо в своїх господарствах і мають свої сімї. Після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, у відповідності до ст. 1270 ЦК України, [PERSON] звернулася з заявою в Городенківську районну державну нотаріальну контору, з приводу оформлення спадщини на спадкове майно після смерті чоловіка, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 18 по вул. Заньковецької в с. Поточище Городенківського району. Державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії по тій причині, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку. Поскільки частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені, а тому нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане господарство і рекомендовано звернутися з позовною заявою до суду. Відповідачі (діти позивача) - [PERSON], [PERSON], [PERSON] давно вийшли з господарства, проживають з своїми сімями окремо і не заперечують в тому, щоб суд визнав за позивачем право власності на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Заньковецької, 18 в с. Поточище Городенківського району, після смерті їхнього батька [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] відмовляються від отримання належної їм згідно закону частки спадщини, що залишилась після смерті батька та дають добровільну згоду на визнання судом права власності на житловий будинок та господарські споруди по вул. Заньковецької, 18 в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області за [PERSON]. Відповідач [PERSON] відмовляється від отримання належної йому згідно закону частки спадщини, що залишилась після смерті батька. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 13.03.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 23 від 14.02.1990 року слідує, що в цілому жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Поточище по вул. Заньковецької за № 18 дійсно належить на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON]. У відповідності з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с.Поточище по вул. Заньковецької, 18 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А»,\~\~побудованого 1973 р., загальною площею 101,6 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м., літньої кухні, стодоли, стайні, вбиральні, гаражу, комори, водяної колонки, огорожі, вимощення; інвентаризаційна вартість становить 183519 грн. Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 7993 від 07.03.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 302 зареєстровано, що власником майна, розташованого в с. Поточище Городенківського р-ну по вул. Заньковецької, 18 на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 13.03.1990 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 23 від 14.02.1990 р. є [PERSON] (голова колгоспного двору). Ч.3\~ст.5 Цивільного кодексу України\~(2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Згідно виписки з по господарської книги Поточищенської сільської ради № 1 за 1991-1995 роки встановлено, що суспільна група господарства по вул. Заньковецької, 18 на 01.01.1991 р. колгоспники, голова сімї [PERSON], члени сімї: [PERSON], [INFO], голова сімї; [PERSON], [INFO], дружина; [PERSON], [INFO], син, вибув 10.12.1991 р. в м. Одеса на навчання; [PERSON], [INFO], син, вибув 22.05.1990 р. в ряди РА, повернувся в травні 1992 р.; [PERSON], [INFO], син. У відповідності до ст.ст.\~346,\~347 ЦК України\~право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. В силу п.4 ч.1\~ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідачі [PERSON], [PERSON] дають добровільну згоду на визнання судом права власності на житловий будинок та господарські споруди по вул. Заньковецької, 18 в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області за [PERSON], що стверджено поданими до суду заявами. [PERSON] помер 12.09.2016 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 237108. Внаслідок його смерті відкрилась\~\~спадщина. Померлий заповіту не вчиняв. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з\~ст. 1223 ЦК України\~- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.\~\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.\~\~Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1\~ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Копіями свідоцтв про народження відповідачів серії І-НМ № 334746, серії ІІІ-НМ №405374, серії І-НМ № 251240, стверджено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як слідує з копії свідоцтва про одруження серії І-АБ № 009385 від 10.05.1970 року, позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Шелест) М.Д. з 10.05.1970 року перебувала в шлюбі з [PERSON] Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги на спадкування за законом після смерті [PERSON] є його діти - [PERSON] (відповідач), [PERSON] (відповідач), [PERSON] (відповідач) та дружина [PERSON] (позивач). Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовляються від отримання належної їм згідно закону частки спадщини, що залишилась після смерті батька, що стверджено поданими до суду заявами. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки на час його смерті проживала разом з ним в с. Поточище по вул. Заньковецької, 18, про що свідчить виписка з по господарської книги Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 1 за 2016-2017 роки. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 762/02-31 від 21.04.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 12 вересня 2016 року, на житловий будинок № 18 по вул. Заньковецької в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки частки у цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно виписки з по господарської книги Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 1 за 2016-2017 роки встановлено, що по вул. Заньковецької, 18 в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківськох області площа земельних ділянок всього 0,82 га: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,10 га; для ведення особистого селянського господарства 0,72 га. У відповідності до\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Статтею\~\~317 Цивільного кодексу\~\~України\~\~\~\~визначено, що власникові\~\~належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно\~ст. 328\~\~цього ж кодексу\~\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог\~ст. 392 ЦК України\~- власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Заньковецької, 18 в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~ 346-347,\~365,\~392, 1216 ЦК України,

Outcome: approved