Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

04\~квітня 2018\~року публічне\~акціонерне товариство\~"Державний\~Ощадний банк\~України" в особі\~філії \~Донецьке обласне\~управління АТ\~«Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилався на те, що 26.04.2013р. відповідач та АТ "Ощадбанк" уклали\~договір №\~5280/1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~у сумі\~6900,00\~грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00\~% річних з кінцевим терміном повернення до закінчення строку дії платіжної картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 24.01.2018 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 14150,15\~грн.,\~яка складається з заборгованості за основним боргом 6897,04 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 3988,58 грн., інфляційного збільшення заборгованості 2743,69 грн., трьох процентів річних від суми заборгованості 520,84 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності від нього не надходила. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з кредитного договору, оскільки 26.04.2013р. між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був\~укладений договір\~№ 5280/1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, відповідно до якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у у вигляді встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку у сумі 6900,00\~грн з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 24,00\~% річних в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у кредитному договорі строки. Відповідач порушив свої зобов'язання за договором кредиту, тому станом на 24 січня 2018 року утворилась заборгованість в сумі 14150,15\~грн.\~(чотирнадцять\~тисяч сто\~пятдесят гривень\~15\~копійок),\~що складається з заборгованості за основним боргом 6897,04 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 3988,58 грн., інфляційного збільшення заборгованості 2743,69 грн., трьох процентів річних від суми заборгованості 520,84 грн. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що

Outcome: approved