Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У березні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІПТРАНС 2015", третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 26 червня 2016 року близько 19 год. 30 хв., на автодорозі Київ-Чоп 28 км + 546 м, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом «RENAULT MAGNUM» д.н.з. [NUMBER], з напівпричепом «ZASLAW D-653» д.н.з. [NUMBER], не перевірив правильність розміщення та кріплення вантажу та під час руху не запобіг його висипанню з транспортного засобу, що створило перешкоду для руху автомобілю марки «RENAULT SANDERО» д.н.з. [NUMBER], водій якого наїхавши на розсипаний вантаж не впорався з керуванням та здійснив наїзд на відбійник. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «RENAULT SANDERO» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження, чим останній було заподіяно шкоду. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.09.2016 р. у справі № 369/6416/16-п винним у настанні описаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] До Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПТРАНС 2015» був направлений адвокатський запит для з'ясування чи перебував водій [PERSON] з відповідачем у трудових відносинах. У відповідь на Адвокатський запит вих. № 31/101 від 31.10.2016 р.відповідач повідомив, що автомобіль, яким керував [PERSON] був орендований у фізичної особи, а 26.06.2016 р. [PERSON] не перебував з товариством у трудових відносинах. Крім того, відповідно до Листа-відповіді № 59 від 07 листопада 2016 р. було надано Договір оренди транспортного засобу та Договір підряду. 22 червня 2016 р. між ТОВ «ВІПТРАНС 2015» та [PERSON] був укладений Договір підряду, відповідно до якого - п. 1.1, Замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати такі роботи (надати послуги): водія вантажного автомобіля, в строк з 23.06.2016 р. по 28.06.2016 р. Термін дії Договору підряду з 23.06.2016 р. по 28.06.2016 р. У період дії Договору підряду, а саме 26.06.2016 р. трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» д.н.з. [NUMBER], з напівпричепом «ZASLAW D-653» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «RENAULT SANDERO» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] Позивач, як потерпіла особа, повідомила Страхову компанію про настання страхового випадку, а згодом надала страховику усі необхідні від неї документи, в тому числі Заяву про страхове відшкодування. ПрАТ «СК «Перша» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій особі лише в розмірі 49 490.00 грн., що повністю не покриває реальний розмір шкоди, завданий [PERSON] Як вбачається з Полісу № АІ/8657452 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза становить 510,00 грн. ПрАТ «СК «Перша» здійснивши виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 49 490,00 грн., повністю виконали зобов'язання по виплаті страхового відшкодування. Фактичний розмір шкоди відповідно до Звіту складає 142 686,77 грн. Таким чином, невідшкодованою залишається матеріальна шкода у розмірі 142 686,77 грн. - 49 490,00 грн. - 93 196,77 грн. Відповідно до п. 9 Договору оренди встановлено, що Орендар зобов'язаний відшкодовувати збитки, які можуть бути завдані третім особам, а також несе всі ризики, пов'язані з використанням транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки. Таким чином. Відповідач, як особа, відповідальна за відшкодування шкоди, завдану в дорожньо-транспортній пригоді 26.06.2016 р., відповідно до вимог чинного законодавства, зобов'язаний відшкодувати Позивачу, як потерпілій особі, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у загальному розмірі 142 686,77 грн. -49 490.00 грн. = 93 196,77 грн. Крім того, за проведення експертизи та підготовку Звіту Позивач сплатила 1 960,00 грн., що також підлягають стягненню з Відповідача. На підставі вищевказаного просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПТРАНС 2015» (кодЄДРПОУ 40078093) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) майнову шкоду в розмірі 93 196,77 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПТРАНС 2015» (кодЄДРПОУ 40078093) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) витрати на проведення експертизи в розмірі 1 960,00 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПТРАНС 2015» (код ЄДРПОУ 40078093) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) сплачений судовий збір у розмірі 951,57 грн. У судове засідання позивачка та її представник не з»явились, представник позивача до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача ТОВ «Віптранс 2015» у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день, місце та час судового засідання. До суду направили письмові заперечення у яких просили відмовити у задоволенні позову. Представник 3-тьої особи Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" до суду не з»явились, до суду направили письмові пояснення до позовної заяви в яких посилались на те, що свої зобов»язання перед позивачкою [PERSON] виконали у повному обсязі, сплативши їй страхове відшкодування у розмірі 49 490, 00 грн. та просили суд слухати справу у відсутності їх представника та постановити рішення згідно чинного законодавства. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2016 року близько 19 год. 30 хв., на автодорозі Київ-Чоп 28 км + 546 м, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом «RENAULT MAGNUM» д.н.з. [NUMBER], з напівпричепом «ZASLAW D-653» д.н.з. [NUMBER], не перевірив правильність розміщення та кріплення вантажу та під час руху не запобіг його висипанню з транспортного засобу, що створило перешкоду для руху автомобілю марки «RENAULT SANDERО» д.н.з. [NUMBER], водій якого наїхавши на розсипаний вантаж не впорався з керуванням та здійснив наїзд на відбійник. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «RENAULT SANDERO» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження, чим останній було заподіяно шкоду. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.09.2016 р. у справі № 369/6416/16-п винним у настанні описаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] Згідно роз'яснень Постанови пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.13 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 1172 ЦК України встановлено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. До Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПТРАНС 2015» був направлений Адвокатський запит для з'ясування чи перебував водій [PERSON] з Відповідачем у трудових відносинах. У відповідь на Адвокатський запит вих. № 31/101 від 31.10.2016 р.відповідач повідомив, що автомобіль, яким керував [PERSON] був орендований у фізичної особи, а 26.06.2016 р. [PERSON] не перебував з товариством у трудових відносинах. Крім того, відповідно до Листа-відповіді № 59 від 07 листопада 2016 р. було надано Договір оренди транспортного засобу та Договір підряду. 22 червня 2016 р. між ТОВ «ВІПТРАНС 2015» та [PERSON] був укладений Договір підряду, відповідно до якого - п. 1.1, замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання виконати такі роботи (надати послуги): водія вантажного автомобіля, в строк з 23.06.2016 р. по 28.06.2016 р. Термін дії Договору підряду з 23.06.2016 р. по 28.06.2016 р. У період дії Договору підряду, а саме 26.06.2016 р. трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» д.н.з. [NUMBER], з напівпричепом «ZASLAW D-653» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «RENAULT SANDERO» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. - як Страхувальника, на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Перша» відповідно до Полісу № АІ/ 8657452. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961 -IV вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно із ст. З Закону № 1961-IV, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону № 1961-IV, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Outcome: approved