Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 27001,78 грн., пеню в розмірі 362,96 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи в загальній сумі 10340,80 грн., у тому числі: витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн., витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 2500,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.07.2020 року в м. Харків на перехресті вулиці Краснодарської та пров. Петрозаводського сталася ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ 2109, днз. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , (поліс ОСЦПВВНТЗ № АО2936087, виданий АТ СК «Мега-гарант»), під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Suzuki Intruder 800, дзн. [NUMBER] (поліс ОСЦПВВНТЗ № 127984371) під керуванням [PERSON] . Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/4499/20 від 01 вересня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.. 27.07.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, та останнім прийнято рішення сплатити страхове відшкодування відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 108/07/20 ФОП Мороз С.М. , яким встановлена сума матеріального збитку в розмірі 28 073, 22 грн. Сума страхового відшкодування сплачена відповідачем з вирахуванням безумовної франшизи в сумі 2600 грн. та зменшення розміру страхового відшкодування на суму ПДВ 2961,07 грн., тобто в розмірі 22512,15 грн.. Позивач зазначає, що з розміром страхового відшкодування, здійсненого AT «СК «МЕГА - ГАРАНТ» він не згоден, вважає його заниженим від реальної вартості матеріального збитку, та таким, що порушує його права. Крім того, у зв`язку з незгодою зі Звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту, позивач звернувся до ФОП [PERSON] , з яким укладений договір про проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного позивачу. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу на дату проведення оцінки 30.10.2020 року вартість матеріального збитку складає 106840, 00 грн., що значно перевищує суму збитку розраховану відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 108/07/20 Мороза С.М .. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження. Також відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 11.01.2021 року представник відповідача АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на наступне. При вирішенні питання щодо проведення експертного дослідження відповідач керувався положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На виконання вимог закону, після повідомлення про ДТП, яке надійшло 28.07.2020 року, оцінювачем ФОП Мороз С.М. у присутності власника транспортного засобу [PERSON] , здійснено огляд ушкодженого мотоцикла для визначення суми матеріального збитку та для розрахунку розміру страхового відшкодування, що повинно бути виплачено за Договором. Згідно зі звітом №108/07/20 від 27.07.2020 року, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП Мороз С.М. на замовлення AT "СК "МЕГА-ГАРАНТ", вартість матеріального збитку завданого [PERSON] , як власнику транспортного засобу Suzuki Intruder 800, д.н.з. [NUMBER] внаслідок зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. [NUMBER] , складає 28 073,22 грн.. Сума відшкодування була розрахована з урахуванням франшизи та зменшення розміру страхового відшкодування на суму ПДВ, та сума страхового відшкодування склала 22512,15 грн., яка в подальшому була виплачена позивачу. Також відповідач наголосив, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №538/11-20 від 27.11.2020 року, проведеного оцінювачем ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] було проведено вже після отримання останнім страхового відшкодування в розмірі 22512,15 грн., тому є недопустимим доказом у справі, оскільки він не дозволяє підтвердити достовірність та об`єктивність оцінки майна, висновку про його вартість та розрахунок вартості відновлювального ремонту. Крім цього, звіт №108/07/20 від 27.07.2020 року, виконаний оцінювачем С.М. Морозом , не оскаржувався позивачем у встановленому законом порядку та не рецензувався в порядку, встановленим Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Таким чином, представник відповідача зазначає, що виплата страхового відшкодування правомірна, обґрунтована та здійснена у встановлений Законом України строк. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне. 23.07.2020 року о 09 год 25 хв. в м. Харків на перехресті вулиці Краснодарської та пров. Петрозаводського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2109, днз. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , під керуванням [PERSON] , поліс ОСЦПВВНТЗ № АО2936087, виданий АТ СК «МЕГА - ГАРАНТ» та транспортного засобу Suzuki Intruder 800, дзн. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , поліс ОСЦПВВНТЗ № 127984371. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/4499/20 від 01 вересня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. Згідно з ч. 4 с. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2936087 транспортний засіб марки Suzuki Intruder 800, дзн. [NUMBER] був забезпечений в АТ "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" станом на 23.07.2020 року (день ДТП). Судом встановлено, що 27.07.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування. З відповіді відповідача № 21-10/16 від 21.10.2020 року на вищевказану заяву вбачається, що на підставі наданих документів прийнято рішення сплатити страхове відшкодування відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 108/07/20 Мороза С.М. , яким встановлена сума матеріального збитку в розмірі 28073, 22 грн.. Згідно з копією Звіту від 27.07.2020 року № 108/07/20 ФОП Мороз С.М. , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, розмір вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу марки Suzuki Intruder 800, дзн. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 20.10.2018 року, склала 28073,22 грн.. Відповідно до Страхового акту №1160/2020-ГО від 21.10.2020 року АТ "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ", дорожньо-транспортна пригода, що сталася 23.07.2020 року визнана страховим випадком, сума відшкодування, яка розрахована з урахуванням безумовної франшизи (2600,00 грн.) та зменшенням розміру страхового відшкодування на суму ПДВ (2961,07 грн.) склала - 22512,15 грн.. Сума страхового відшкодування 21.10.2020 року сплачена Акціонерним товариством «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» на користь [PERSON] в розмірі 22514,15 грн., що не заперечується стороною позивача та підтверджується випискою по банківській картці позивача. Не погоджуючись з розміром страхового відшкодування, здійсненого AT «СК «МЕГА - ГАРАНТ» та вважаючи його заниженим від реальної вартості матеріального збитку, позивач звернувся до ФОП [PERSON] , з яким уклав договір про проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного позивачу. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу на дату проведення оцінки 30.10.2020 року, вартість матеріального збитку складає 106840, 00 грн.. Позивач наголосив, що з вирахуванням безумовної франшизи у розмірі 2600 грн та вартості КТЗ з урахуванням пошкоджень після ДТП у розмірі 54 776,22 грн, відповідач мав сплатити позивачу до 24.10.2020 року включно суму страхового відшкодування у розмірі 27001,78 грн., яка розраховується наступним чином: 106 840, 00 грн. - 2 600 грн. - 54 776, 22 грн. = 49463,78 грн. Оскільки відповідачем було сплачено 22 462 грн., виплаті підлягає різниця в розмірі 27 001, 78 грн. (49 463, 78 грн - 22 462 грн.). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Нормою ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Положеннями ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV, ст.ст. 979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст. 17 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 981 Цивільного кодексу України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За змістом ст.ст. 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно зі ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У справах, що виникають із заподіяння шкоди, до обставин, які підлягають доказуванню, відноситься, зокрема, розмір завданих збитків. Судом встановлено, що позивач не погодився з розміром страхового відшкодування, здійсненого AT «СК «МЕГА - ГАРАНТ», вважаючи його заниженим від реальної вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП його колісному транспортному засобу, та скористався своїм правом на звернення до незалежного оцінювача - ФОП [PERSON] , який надав звіт про оцінку вартості матеріального збитку на дату проведення оцінки 30.10.2020 року, вартість якого суттєво відрізняється від звіту №108/07/20 від 27.07.2020 року, виконаного оцінювачем С.М. Морозом на замовлення відповідача. Вимоги позивача ґрунтуються, зокрема, на Висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 538/11-20 від 27 листопада 2020 року, наданого ФОП [PERSON] (сертифікат оціночної діяльності № 57/18 від 23.01.2018 року), відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла Suzuki Intruder 800, дзн. [NUMBER] , становить 106840,00 грн.; вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 154057,06 грн.; вартість в пошкодженому стані після ДТП становить 54776,22 грн.; ринкова вартість до моменту ДТП становить 106840,00 грн.. Суд критично оцінює посилання відповідача на недопустимість вищевказаного доказу через те, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №538/11-20 від 27.11.2020 року, проведеного оцінювачем ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] було проведено вже після отримання останнім страхового відшкодування в розмірі 22512,15 грн., оскільки він не дозволяє підтвердити достовірність та об`єктивність оцінки майна, висновку про його вартість та розрахунок вартості відновлювального ремонту. Відповідачем не зазначено у відзиві, та представником відповідача не обґрунтовано в судовому засіданні підставності вказаного висновку відповідача, не неведено правового та фактичного обґрунтування цих заперечень. Крім того, слід зазначити, що посилання відповідача на те, що звіт № 108/07/20 від 27.07.2020 року, виконаний оцінювачем ФОП Морозом С.М. , не оскаржувався позивачем у встановленому законом порядку та не рецензувався в порядку, встановленим Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оскільки відповідно до положень ст. 13 цього Закона подання письмового запиту для проведення рецензування звіту про оцінку майна є правом, а не обов`язком позивача. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Судом роз`яснювалося учасникам справи право заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи мотоцикла Suzuki Intruder 800, дзн. [NUMBER] , беручи до уваги, що позивачем не здійснювався його ремонт, проте таке клопотання не було заявлено. Представник позивача наголосила, що позивачем вже реалізовано право на звернення до незалежного оцінювача з метою проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного його транспортному засобу внаслідок ДТП, оскільки зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, здійсненим стороною відповідача, позивач не погоджувався та вважав його заниженим. Представник відповідача наполягала на неналежності та недопустимості звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, складеного на замовлення позивача, вважала вірним та обґрунтованим звіт, наданий до матеріалів справи стороною відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання неналежним та недопустимим доказом звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №538/11-20 від 27.11.2020 року, проведеного оцінювачем ФОП [PERSON] на замовлення позивача [PERSON] , оскільки стороною відповідача не надано доказів в обґрунтування своїх заперечень щодо неналежності та недопустимості вказаного доказу. За таких обставин, перевіривши обставини справи у їх сукупності та взаємному зв`язку, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у справі, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з АТ "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" на його користь матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, у розмірі 27001,78 грн.. Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що заяву про страхове відшкодування було подано 27.07.2020 року, тобто граничний 90-денний строк для виплати страхового відшкодування спливає 24.10.2020 року. У зв`язку з не проведенням відповідачем виплати в повному обсязі, з 25.10.2020 року по 04.12.2020 року позивачем нарахована пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, розмір якої складає за 41 день 362,96 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, суд вважає, що доводи позивача про відсутність підстав для зменшення суми страхового відшкодування на 20 % ПДВ, як витрат, які мав би понести платник податку - особа, яка проводить ремонт транспортного засобу позивача, заслуговують на увагу, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як встановлено з пояснень представника позивача і не спростовано в ході розгляду справи, пошкоджений у ДТП транспортний засіб позивача є не відремонтованим та згідно зі звітом про про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу визначено матеріальні збитки, які власник може зазнати для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з п. 196.1.3 ст. 196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю, послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Враховуючи вищенаведені норми законодавства, всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані з оплатою страхових послуг страхувальником на користь страховика та компенсацією останнім збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ, в зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, яка підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. Визначена страхова сума перераховується безпосередньо позивачу (потерпілому) для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу, а тому підстав для зменшення суми страхового відшкодування з урахуванням суми ПДВ немає. Стосовно заявленої вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судового збору слід зазначити наступне. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В матеріалах справи на підтвердження повноважень представників позивача у справі міститься Договір про надання правової допомоги № 233 від 26 серпня 2020 року, укладений між [PERSON] (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Центр захисту права» (Адвокатське об`єднання), за умовами якого Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання [PERSON] юридичної допомоги: представництво та захист інтересів Клієнта по справі за участю Клієнта. Також, позивачем надана Додаткова угода № 1 до вказаного договору, укладена між сторонами 07 грудня 2020 року, відповідно до умов якої сторони на виконання умов п. 6.1. Договору та з метою обрахування розміру витрат на правничу допомогу по справі про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у Фрунзенському районному суді м. Харкова погодили Специфікацію № 233 виконуваних робіт (послуг, що надаються) та витраченого часу. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: копію Акту № 233/1 виконаних робіт від 07.12.2020 року; копії квитанцій про сплату [PERSON] на користь Адвокатського об`єднання «Центр захисту права» 4900 грн від 08.12.2020 року та 2100 грн. від 09.12.2020 року, всього на загальну суму 7000,00 грн., із зазначенням призначення платежу: «Оплата правової допомоги за договором № 233 від 26.08.2020 року від [PERSON] ». Станом на 07.12.2020 Виконавець надав наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи щодо відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, надання консультацій з приводу цього; підготовка та подання адвокатського запиту до АТ СК «Мега-гарант» про надання інформації щодо розміру та дати проведення страхового відшкодування внаслідок ДТП з наданням копії підтверджуючих документів; підготовка та подання адвокатського запиту до АТ СК «Мега-гарант» про надання інформації щодо розміру та дати проведення страхового відшкодування внаслідок ДТП з наданими копіями підтверджуючих документів (повторно); підготовка та подання позовної заяви про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Всього надано послуг на загальну суму 7000,00 грн.. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивачем щодо стягнення витрат пов`язаних з наданням правової допомоги в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 220810020 від 08.12.2020 року, та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, а саме оцінки вартості КТЗ, проведеної на замовлення позивача в розмірі 2500,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 538/11-20 від 27.11.2020 року та квитанцією № 538/11-20 від 30.10.2020 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved