Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту та одержання права на спадкування із спадкоємцями першої черги, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина на належне йому майно - 1/2 частина житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], Миколаївської області. Спадкоємцем першої черги на підставі ст. 1261 ЦК України є його син - відповідач по справі [PERSON]. Позивач вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала із спадкодавцем тривалий час однією сім'єю, тому вона подала заяву в державну нотаріальну контору м. Первомайська про своє бажання спадкувати, однак нотаріус роз'яснив їй, що не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом з тих підстав, що вона є спадкоємцем четвертої черги, а син спадкодавця - спадкоємець першої черги, тому має перевагу на отримання спадку. Для того, щоб позивачка могла успадкувати належну їй частку нарівні із відповідачем, необхідно встановити факт спільного проживання однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та змінити черговість спадкування. [PERSON] проживала з [PERSON] з 1998 року однією сім'єю за місцем його проживання в [ADDRESS], де йому належала 1/2 частина житлового будинку. Вони вели спільне господарство, піклувались один про одного, ремонтували будинок, на спільні кошти провели газ в будинок. В 2008 році [PERSON] важко захворів, позивачка здійснювала за ним догляд, фактично він був у безпорадному стані, оскільки не міг себе обходити. В липні 2014 року у нього стався інсульт, який призвів до того, що він став лежачим. [PERSON] продовжувала піклуватися за ним, витрачати значні кошти на його лікування та догляд, а коли [INFO] року він помер, поховала його за свої кошти. Позивачка вважає, є всі підстави для одержання нею права на спадкування із спадкоємцем першої черги, оскільки фактично була дружиною спадкодавця. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, вказуючи на те, що на протязі спільного проживання вони часто сварились, батько виганяв позивачку з будинку, та вона протязі довгого часу проживала окремо від спадкодавця. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт того, що [PERSON] та померлий [PERSON] з 1998 року по день його смерті проживали однією сім'єю як чоловік та жінка, він довгий час хворів, а вона здійснювала за ним догляд та організувала його поховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила те, що позивачка проживала з її братом довгий час, проте вони часто сварились, [PERSON] виганяв її з дому та вона проживала окремо, не заперечувала той факт, що догляд за ним крім позивачки ніхто не здійснював. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина на належне йому майно - 1/2 частина житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], Миколаївської області (а.с.9). Спадкоємцем першої черги на підставі ст. 1261 ЦК України є його син - відповідач по справі [PERSON]. Позивачка вважає, що має право на спадкування із спадкоємцем першої черги, оскільки фактично була дружиною спадкодавця та здійснювала за ним догляд та його поховання, що підтверджується довідкою квартального комітету (а.с.11), довідками з комунального закладу "Первомайський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" (а.с.5,6), ксерокопії закупівельного акту, квитанції (а.с.11-12); та показання свідків в судовому засіданні. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З наведеного положення випливає основна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. А тому, відповідно, встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу не менш як п'ять років має для позивачки юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину. І з вказаних підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в частині встановлення факту проживання позивачки та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1998 р. і до часу його смерті. Статтею 1264 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, передбачених ст.1259 цього Кодексу. Частиною 2 ст.1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно з матеріалами справи та показаннями свідків, судом встановлено, що [PERSON] через похилий вік та за станом здоров'я довгий час потребував стороннього догляду та лікування, який йому забезпечувала його співмешканка - [PERSON]. Як роз'яснено у п.5.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судовий порядок зміни черговості спадкування застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець все рівно вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК. ( п. 5.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Відповідач відноситься до спадкоємців першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України. Позивачка відноситься до спадкоємців четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України, але вона за законом не набуває права на спадкування з огляду на те, що заява про прийняття спадщини була подана спадкоємцем першої черги - відповідачем. Судом встановлено, що позивачка та [PERSON] проживали однією сім'єю більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини за однією адресою. Свідки, які були допитані судом, підтвердили ту обставину, що [PERSON] перед смертю хворів та перебував у безпорадному стані, весь цей час [PERSON] була поруч, опікувалася ним і надавала допомогу, також займалася організацією поховання, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни черговості отримання права на спадкування підлягають задоволенню.

Outcome: approved