Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У жовтні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «Швидко фінанс» з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві позивач вказував, що 30 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Швидко Фінанс", як Позикодавцем (надалі - Позивач або ТОВ «Швидко Фінанс»), та громадянином [PERSON], як Позичальником (надалі - Відповідач) було укладено Договір позики № 15 від 30.12.2015р., згідно пунктів 1.1.-1.2. якого Позивач передав Відповідачеві у позику 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.). Як встановлено п. 2.1. Договору позики № 15 від 30.12.2015р., за послуги Позикодавця з надання Позики Позичальник повинен сплатити Позикодавцю плату у фіксованому розмірі 280,00 (двісті вісімдесят гривень 00 копійок). Плата за договором повинна бути сплачена разом з поверненням Позики, Відповідно до п. 3.3. Договору позики № 15 від 30.12.2015р. термін повернення позики визначається пред'явленням Позикодавцем вимоги, яку він має право у будь-який час пред'явити Позичальнику. Позичальник зобов'язаний повернути Позику у повному обсязі та сплатити Плату за Договором протягом 7 (семи) календарних днів після отримання відповідної письмової вимоги Позикодавця, якщо інший строк Позикодавець не зазначив у вимозі. 30 грудня 2015 року Відповідач отримав вимогу Позивача, згідно якої Позивач вимагав повернути до 05 січня 2016 року позику в сумі 2000,00 грн. та сплатити плату за договором у сумі 280,00 грн. Станом на 06 жовтня 2017 року Відповідач зобов'язання за Договором № 15 від 30.12.2015р. не виконав, а саме - суму позики не повернув, плату за надання позики не сплатив. У п. 5.2. Договору позики № 15 від 30.12.2015р. Сторони встановили, що відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення Позичальником строків погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором, зокрема, але не обмежуючись цим, строків повернення Позики та/або строків сплати Плати за договором, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 365 (триста шістдесят п'ять) процентів річних від простроченої суми. Втрати від інфляції станом на 06.10.2017р. становлять 488,22 грн. Проценти за порушення грошового зобов'язання станом на 06.10.2017р. склали 14569,20 грн. Як передбачено п. 5.3. Договору позики № 15 від 30.12.2015р. за порушення строків виконання грошового зобов'язання винна сторона зобов'язана сплатити іншій стороні пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Станом на 06 жовтня 2017 року розмір пені за порушення відповідачем грошового зобов'язання за Договором позики № 15 від 30.12.2015р. становить 14569,20 грн. На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] ([INFO]. Місце проживання: 39701, Полтавська обл., Кременчуцький район, с. Піщане, вул. Кільцева, б. 23. Ідентифікаційний номер: [NUMBER]) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Швидко Фінанс" (Ідентифікаційний код: 39889473. Місцезнаходження: 39610, Полтавська обл., м. Кременчук, просп. Лесі Українки, буд. 27) борг за Договором позики № 15 від 30.12.2015р. в сумі 31906 грн. 62 коп., з яких: 2000,00 грн. - сума позики, 280,00 грн. - плата за надання позики, 488,22 грн. - втрати від інфляції, 14569,20 грн. - проценти за порушення грошового зобов'язання, 14569,20 грн. - пеня. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Швидко Фінанс" судові витрати, що включають судовий збір та витрати на правову допомогу. Крім цього, 06 лютого 2018 року, позивач надіслав на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог, яку обґрунтував тим, що в новому розрахунку заборгованості враховано здійснення відповідачем часткового погашення заборгованості за штрафними санкціями: 10 січня 2017 року - в сумі 300 грн., 16 січня 2017 року - 150 грн. Станом на 20.02.2018р. розмір заборгованості відповідача за Договором позики № 15 від 30.12,2015р. складатиме 37847 грн. 61 коп., з яких: 2000.00 грн. - сума позики, 280.00 грн. - плата за надання позики, 632,01 грн. - втрати від інфляції, 17692.80 грн. - проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання, 17242,80 грн. пеня. Окрім того, надали суду докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що полягала у складанні позовної заяви у даній справі. Професійна правнича допомога була надана адвокатом [PERSON], та складала 1000 грн., що були сплачені позивачем. Вартість професійної правничої допомоги була визначена, виходячи із умов Договору № 28/09 про надання правової допомоги від 28.09.2017р., а саме 40 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (617,60 грн.), за годину надання послуг адвоката та фактично витраченого часу на складання позовної заяви (1,62 години) Також надали суду докази доплати позивачем судового збору в сумі 162 грн. (до мінімального розміру судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру у 2018 році.) На підставі вищевикладеного, просили суд ухвалити рішення, яким: Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Швидко Фінанс" борг за Договором позики № 15 30.12.2015р. в сумі 37847 грн. 61 коп., з яких: 2000,00 грн. - сума позики, 280,00 грн. плата за надання позики, 632,01 грн. - втрати від інфляції, 17692,80 грн. - проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання, 17242.80 грн. - пеня. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Швидко Фінанс" судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 1762,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою його місця реєстрації. Заяв про розгляд справи за їх присутності або про причини неявки від відповідачів не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: 30 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Швидко Фінанс" та [PERSON], було укладено Договір позики № 15 від 30.12.2015р., згідно пунктів 1.1.-1.2. якого Позивач передав Відповідачеві у позику у сумі 2000 гривень. Факт передачі грошових коштів на виконання Договору позики № 15 від 30.12.2015 року підтверджується видатковим касовим ордером № 14 від 30.12.2015 року. Як встановлено п. 2.1. Договору позики № 15 від 30.12.2015р., за послуги Позикодавця з надання Позики Позичальник повинен сплатити Позикодавцю Плату у фіксованому розмірі 280 гривень. Плата за договором повинна бути сплачена разом з поверненням Позики, Відповідно до п. 3.3. Договору позики № 15 від 30.12.2015 року термін повернення Позики визначається пред'явленням Позикодавцем вимоги, яку він має право у будь-який час пред'явити Позичальнику. Позичальник зобов'язаний повернути Позику у повному обсязі та сплатити Плату за Договором протягом 7 (семи) календарних днів після отримання відповідної письмової вимоги Позикодавця, якщо інший строк Позикодавець не зазначив у вимозі. 30 грудня 2015 року Відповідач отримав вимогу Позивача, згідно якої Позивач вимагав повернути до 05 січня 2016 року позику в сумі 2000,00 гри. та сплатити плату за договором у сумі 280 гривень, що підтверджується матеріалами справи. Станом на 06 жовтня 2017 року Відповідач зобов'язання за Договором № 15 від 30.12.2015 року не виконав, а саме - суму позики не повернув, плату за надання позики не сплатив. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язаним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання тім грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У п. 5.2. Договору позики № 15 від 30.12.2015 року, Сторони встановили, що Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення Позичальником строків погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором, зокрема, але не обмежуючись цим, строків повернення Позики та/або строків сплати Плати за договором, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 365 (триста шістдесят п'ять) процентів річних від простроченої суми. Втрати від інфляції станом на 06.10.2017 року, становлять 488,22 грн. Проценти за порушення грошового зобов'язання станом на 06.10.2017 року.. склали 14569,20 грн. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ч. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено п. 5.3. Договору позики № 15 від 30.12.2015р. за порушення строків виконання грошового зобов'язання винна Сторона зобов'язана сплатити іншій Стороні пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідачем частково погашено заборгованість за штрафними санкціями: 10 січня 2017 року - в сумі 300 грн., 16 січня 2017 року - 150 грн. Тому, станом на 20.02.2018 року розмір заборгованості відповідача за Договором позики № 15 від 30.12.2015 року складає 37847 грн. 61 коп., з яких: 2000.00 грн. - сума позики, 280.00 грн. - плата за надання позики, 632,01 грн. - втрати від інфляції, 17692.80 грн. - проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання, 17242,80 грн. пеня. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved