Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив звільнити з-під арешту належну йому 1/2 частини квартири [ADDRESS], зазначивши, що арешт було накладено двома постановами державного виконавця у ході виконання рішень судів про солідарне стягнення з нього та [PERSON] заборгованості на користь ВАТ "Кредитпромбанк": від 29.11.2011 - у виконавчому провадженні ВП №30087033, та від 17.05.2012 - у виконавчому провадженні ВП №32656438. Вказав, що до відкриття зазначених виконавчих проваджень на належну йому частину квартири 17.09.2007 р. нотаріусом вже було накладено заборону відчуження при посвідченні договору іпотеки від 17.09.2007 р., укладеним між ним та ЗАТ "ОТП Банк". Оскільки в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання іпотекодержатель має переважне право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими кредиторами цього боржника, вважав, що відповідно до Закону України "Про іпотеку" та "Інструкції про проведення виконавчих дій" державний виконавець не мав права накладати арешт на належну йому частину квартири, що знаходилась в іпотеці. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє за довіреністю, підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач та третя особа у судове засідання своїх представників не направили, про місце та час розгляду справи повідомлені належно. Представник третьої особи ТОВ "ОТП Факторинг Україна" подала заяву про розгляд справи у відсутності представника товариства, проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, на підставі такого. З договору купівлі-продажу від 17.09.2007 р., витягу з Державного реєстру правочинів №4616948 від 17.09.2007 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15947557 від 17.09.2007 р. судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. З договору іпотеки від 17.09.2007 р., укладеного між позивачем та ЗАТ "ОТП Банк", вбачається, що зазначена частина квартири надана позивачем в іпотеку в забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, укладеним нею того ж числа з ЗАТ "ОТП Банк". Згідно з постановами від 29.11.2011 та від 17.05.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчих провадженнях ВП №30087033 та ВП №32656438, у яких позивач є боржником, державним виконавцем на зазначену частину квартири накладено арешт для виконання судових рішень про солідарне стягнення з позивача та [PERSON] заборгованості на користь ВАТ "Кредитпромбанк". Не будучи згодним з таким рішенням державного виконавця позивач звернувся до суду з позовом, пославшись на ст.60 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому порушення своїх прав обґрунтував тим, що наявність арешту перешкоджає йому реалізувати предмет іпотеки для виконання майнових зобов'язань. Однак, відповідно до ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", звернутись до суду з позовом про визнання права власності та зняття арешту з майна має право не боржник, а особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові. Відповідно ч.2 ст.82 того ж Закону, ст.383 ЦПК України, якщо боржник вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено його права і свободи, він має право звернутись до суду зі скаргою у порядку, визначеному розділом УП ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень". Згідно зі ст.4 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України; у випадку незгоди з рішенням державного виконавця такий спосіб захисту права боржника, як звернення до суду з позовом до органу державної виконавчої служби діючим законодавством не передбачений. Таким чином, оскільки позивач обрав спосіб захисту права, не передбачений законом, суд у задоволенні позову відмовляє, що не позбавляє позивача права як боржника оскаржити дії державного виконавця до суду у порядку судового контролю за виконанням судових рішень. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed