Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З листопада 2013 року відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/12 частини. Зазначив, що він сплачує аліменти на неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Позивач зареєстрована в [ADDRESS] та проживає разом з дітьми та відповідачем (а.с.7). Позивач працює у міській лікарні № 1, розмір середнього заробітної плати становить 1 620,80 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 03.04.2014 року (а.с.8). Згідно довідки від 19.11.2014 року відповідач працює та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 3 705,16 грн. (а.с.24). На утриманні відповідача також знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.26), з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] за період з 01.11.2013 року по 30.04.2014 року в розмірі 4 867,03 грн (а.с.19). Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 "Конвенції про права дитини", ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991 року та положення "Декларації прав дитини" регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника на утриманні ще одної неповнолітньої дитини, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобов'язана утримувати сина та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2014 року (а.с.9) в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial