Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту, в якому просив скасувати арешт з автомобіля «ВАЗ-2105», синього кольору, державний номер [NUMBER] , 1987 року випуску, номер кузова [NUMBER] , який належить на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , ВРЕР № 8 ГУМВС України в Харківській області від 08.04.2011 року, [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , мешкаючому: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь -якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник відповідача не з`явився, надав правову позицію на позовну заяву про зняття арешту, в якому зазначив, що при перевірці даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, в т.ч. у Спецрозділі цієї системи, встановлено, що 25.03.2013 було відкрито виконавче провадження №37196655 з примусового виконання ухвали №2/626/412/2013, виданої 11.03.2013 Ізюмським міськрайонним судом про накладення арешту на автомобіль "ВАЗ-2105", синього кольору, державний номер [NUMBER] , 1987 року випуску, номер кузова [NUMBER] , який належить на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , ВРЕР №8 ГУМВС України в Харківській обл. від 08.04.2011 р. [PERSON] Цього ж дня було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, інформацію про що було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в попередній редакції). Виконавче провадження №38696780 було закінчено 25.12.2014 р. у зв`язку з його повним фактичним виконанням, згідно п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в попередній редакції). Надати копії будь-яких процесуальних документів, винесених державними виконавцями в ході виконання вказаних рішень судів, не виявляться можливим, оскільки, згідно Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого 25.12.2008 р. наказом МЮУ №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень даної категорії складає 3 роки й на сьогоднішній день вони є знищеними. Враховуючи викладене, при вирішенні питання щодо скасування заходів забезпечення позову покладався на розсуд суду. Просив справу слухати без участі представника ВДВС. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Судом встановлено, що 11.03.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області була винесена ухвала про забезпечення доказів, накладено арешт на автомобіль «ВАЗ-2105», синього кольору, державний номер [NUMBER] , 1987 року випуску, номер кузова [NUMBER] , який належить на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , ВРЕР № 8 ГУМВС України в Харківській області від 08.04.2011 року, позивачу [PERSON] 16.04.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області постановлено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" 7227 грн. 05 коп. та судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Ізюмським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 03.07.2013 року відкрито виконавче провадження № 3866780 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" заборгованість 7227 грн.05 коп. та судовий збір в сумі 229,40 грн., всього 7456,45 грн. 25.12.2014 року виконавче провадження №38696780 з примусового виконання виконавчого листа №623/921/13-ц, виданого 10.06.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області, було закінчено у зв`язку з його повним фактичним виконанням. Згідно відповіді начальника міжрайонного ВДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм ГТУЮ у Харківської області № 26511 від 12.08.2019 року, повідомлено, що згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, в т.ч. у Спецрозділі цієї системи, виконавче провадження №38696780 з примусового виконання виконавчого листа №623/921/13-ц, виданого 10.06.2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь AT «Страхова Група ТАС» заборгованості в сумі 7227 грн.05 коп. та судовий збір в сумі 229,40 грн., всього 7456,45 грн. було закінчено 25.12.2014 року у зв`язку з його повним фактичним виконанням згідно п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в попередній редакції). За змістом ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На даний час виконавче провадження закінчено. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved