Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

08.02.2017 року до суду звернулась [PERSON] з позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування свого позову зазначає, що з 1990 року вона працювала у колгоспі «Зоря», який 18.02.2000 р. було реорганізовано в сільськогосподарський кооператив «Зоря». У подальшому 09.06.2004 року воно реорганізоване у СТОВ «Перлина» с. Велика Горбаша. Загалом позивач пропрацювала на вищевказаних підприємствах з 1990 р. до 2010 р. Рішенням зборів КСП «Зоря» було затверджено проект роздержавлення і приватизації земель КСП та затверджено Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований 15.02.1996 р. При складанні списків членів КСП «Зоря» с. Велика Горбаша, які мають право на земельні частки (пай) із земель колективної власності, позивача не було внесено до цього списку, що позбавляє її можливості отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представники Новоград-Волинської райдержадміністрації, Великогорбашівської сільської ради у судове засідання не з'явились, подавши заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд відповідно до положень ст. 174 ЦПК України приймає визнання відповідачами позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до трудової книжки позивача з 01.06.1997 р. по 18.10.2010 р. [PERSON] працювала у КСП «Зоря», СТОВ «Зоря», ТОВ «Перлина». Згідно довідки № 171 від 31.01.2017 року, виданої Великогорбашівською сільрадою, рішенням зборів КСП «Зоря» від 01.09.1996 року було затверджено проект роздержавлення і приватизації земель. Державний акт на право колективної власності на землю був зареєстрований 15.02.1996 року з визначенням розміру середньої земельної частки кожного з членів в 3,4 умовних кадастрових гектарах та резервного фонду 68 га. (а.с. 13) В судовому засіданні за клопотанням позивача досліджено матеріали цивільної справи № 285/1946/16-ц, яка містить копії документів щодо розпаювання земель колишнього КСП «Зоря». Відповідно до довідки № 13 від 18.08.2016 року, [PERSON]. не була включена до списку розпайовиків. Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 вищезазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судам слід враховувати, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 і має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено правовий статус відповідних підприємств, порядок їх реорганізації, перетворення та членства у них громадян. Згідно довідки СТОВ «Перлина» від 30.03.2017 року №18 підтверджується трудова участь позивача у роботі колективного підприємства з 1989 по 1998 рік. (а.с. 42) Наданими доказами підтверджено набуття позивачем членства у КСП «Зоря». Доказів її виходу з членів КСП або припинення членства суду не надано. Позивачем також надано опію виписки з протоколу №2 загальних зборів КСП «Зоря» від 12.02.2000 року, згідно якої зборами прийнято рішення про виділення позивачу земельної частки (паю) з резервного фонду (а.с. 17) Пунктом 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Таким чином, зазначеною нормою передбачено право осіб на виділення земельної частки за рахунок резервного фонду після розпаювання земель між членами підприємства.. На момент видачі Державного акта серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) позивач була членом КСП «Зоря», реорганізованого у СТОВ «Зоря», але помилково не внесена до списку-додатку під час паювання, і має право на земельну частку (пай). Відповідно до довідки № 814 від 18.08.2016 р., на території Великогорбашівської сільради на даний час є 13 резервних часток (паїв). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту. За позивачем слід визнати право власності на земельну частку (пай), виділивши її за рахунок резервного фонду паїв сільської ради.

Outcome: approved