Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Заявник публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК" (далі - ПАТ "ФІДОБАНК") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю. (далі - головний державний виконавець Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю.). Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 23 липня 2019 року головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. повернуто стягувачеві виконавчий лист №2-1982/10, виданий 12 січня 2011 року на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Ерсте Банк" суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 190180,00 доларів США, що в еквіваленті складає 1507030,73 грн та судові витрати у сумі 1820,00 грн. Як стверджував заявник, державний виконавець протиправно повернув стягувачеві виконавчий документ, позаяк головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. неправомірно було встановлено, що стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій, а також державним виконавцем не було повідомлено стягувача про те, що треті прилюдні торги з продажу заставного майна не відбулися, не було запропоновано стягувачеві залишити нереалізоване майно в рахунок погашення боргу. З цих підстав ПАТ "ФІДОБАНК" просило суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. щодо повернення виконавчого документа стягувачеві та скасувати постанову головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23 липня 2019 року. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, скаргу підтримав, просив суд її задовольнити. Боржник у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Головний державний виконавець Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду матеріали належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження та зазначила, що не має можливості прибути у судове засідання, оскільки у цей час нею буде здійснюватись прийом громадян. Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, надані державним виконавцем, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року позов ПАТ "Ерсте Банк" задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Ерсте Банк" суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 190180,00 доларів США, що в еквіваленті складає 1507030,73 грн та судові витрати у сумі 1820,00 грн (а. с. 23-24). 18 березня 2011 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Кравцем В.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Ерсте Банк", правонаступником якого є ПАТ "ФІДОБАНК", суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 190180,00 доларів США, що в еквіваленті складає 1507030,73 грн та судові витрати у сумі 1820,00 грн. Постановою головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ м. Києві Ярмоленко К.Ю. від 23 липня 2019 року виконавчий лист №2-1982/10, виданий 12 січня 2011 року на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Ерсте Банк" суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 190180,00 доларів США, що в еквіваленті складає 1507030,73 грн та судові витрати у сумі 1820,00 грн повернуто стягувачу (а. с. 5-6). Оскаржуване рішення державного виконавця мотивоване тим, що у ході проведення виконавчих дій описано й арештовано майно боржника, яке перебуває в іпотеці у стягувача. У зв`язку з тим, що під час третіх торгів майно не реалізовано, стягувачу направлено вимогу з пропозицією залишити іпотечне майно в рахунок погашення боргу, однак станом на 23 липня 2019 року жодної відповіді на вимогу до відділу не надходило. Стягувачем за період перебування виконавчого документу на виконанні не виявлено бажання щодо залишення майна в рахунок погашення боргу, не здійснено авансування витрат на проведення грошової оцінки описаного й арештованого майна, у зв`язку з чим виконавче провадження підлягає закінченню в порядку п. 4 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Таке рішення державного виконавця не можна вважати законним та обґрунтованим з огляду на таке. П. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене ст. 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"). Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі -документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п. п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Окрім наведеного, відповідно до ч. 6 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Проте у матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження відсутні належні та допустимі докази про отримання стягувачем ПАТ "ФІДОБАНК" вимоги з пропозицією залишити іпотечне майно в рахунок погашення боргу, а також про отримання стягувачем пропозиції про авансування витрат на проведення грошової оцінки описаного й арештованого майна. Крім цього, матеріали виконавчого провадження не містять жодних доказів на підтвердження поінформованості стягувача про те, що треті прилюдні торги з продажу заставного майна не відбулись. Незважаючи на вищезазначене, головний державний виконавець Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. 23 липня 2019 року винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, посилаючись на те, що під час третіх торгів майно не реалізовано, стягувачу направлено вимогу з пропозицією залишити іпотечне майно в рахунок погашення боргу, однак жодної відповіді на вимогу до відділу не надходило; стягувачем за період перебування виконавчого документу на виконанні не виявлено бажання щодо залишення майна в рахунок погашення боргу, не здійснено авансування витрат на проведення грошової оцінки описаного й арештованого майна. За таких обставин дії головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 липня 2019 року у виконавчому провадженні №25189986, є неправомірними. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). У задоволенні скарги в частині скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 липня 2019 року у виконавчому провадженні №25189986, винесеної головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю., слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Отож, вирішення питання про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та відкриття виконавчого провадження є виключною компетенцією державного виконавця, а тому зазначене питання вирішується винятково останнім. Вирішення судом питання про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання заступника начальника відповідного відділу державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження вважатиметься втручанням суду в діяльність державного виконавця (державної виконавчої служби) із примусового виконання рішення суду, і чинним законодавством не допускається. Розглядаючи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, подані в порядку розділу VII ЦПК України, суд лише здійснює контроль за виконанням судових рішень у формі перевірки правомірності дій або бездіяльності державного виконавця, правомірності прийнятих ним рішень та документів. Таким чином, проаналізувавши наведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що, вирішуючи скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, суд не має права зобов`язувати посадових осіб органів державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно з Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Отже, належним способом захисту порушеного права ПАТ "ФІДОБАНК" є визнання неправомірними дій головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 липня 2019 року у виконавчому провадженні №25189986, а тому скарга підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial