Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі - Банк) подано вказаний позов, який обґрунтовується тим, що між Банком та [PERSON] 01.09.2006 року укладено кредитний договір № МКV0RK11154282, в результаті чого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 4956 гривень, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки на в порядку, встановлених кредитним договором. Позичальник неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, і його заборгованість станом на 13.12.2013 року становить 24484 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просить розглянути дану справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. Справа розглянута на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми, з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні 01.09.2006 року між Банком та [PERSON] 01.09.2006 року укладено кредитний договір № МКV0RK11154282, в результаті чого відповідач для купівлі «тнс» отримав кредитні кошти в розмірі 4956 гривень, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки на в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.9-12). Строк виконання основного зобов'язання сторонами визначено до 01.09.2008 року. Поряд з цим позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача 27.01.2014 року (а.с.2). 11.10.2007 року Виноградівським районним судом Закарпатської області стягнуто із [PERSON] на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" 5036,46 грн. заборгованості за кредитним договором (а.с.5). За розрахунком позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору станом на 13.12.2013 року його заборгованість перед позичальником становить 24484 грн. (а.с.7-8). Заборгованість складається з наступного: 5485,91 грн. - проценти за користування кредитом, 18534,66 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Розрахунком заборгованості охоплено період 25.09.2007 року - 13.12.2013 року. Цивільно-правові зобов'язання повинні виконуватися належним чином, особа відповідальна за порушення зобов'язання, позичальник, який не виконує кредитний договір, повинен повернути кредит, відшкодувати кредитору збитки в повному обсязі та сплатити неустойку (ст.ст.11-16, 509, 525, 526, 550, 552, 611, 614, 623-625 ЦК України). При вирішенні спору суд враховує правову позицію викладену у Постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. У пункті 31 Постанови зазначено про те, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). У відповідності до п. 22 ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживач це - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; а згідно п. 23 цитованої статті споживчий кредит це - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В розумінні вказаного Закону укладений між сторонами кредитний договір є споживчим. З матеріалів справи вбачається, що початком перебігу строку позовної давності є наступний день після закінчення дії кредитного договору, тобто 02.09.2008 року. На вказані правовідносини поширюється загальний строк позовної давності у три роки. Строк позовної давності у 5 років зазначений в умовах надання споживчого кредиту за підписом Головою правління Банку суд до уваги не приймає, оскільки такі умови не свідчать про зміну саме умов кредитного договору та не є в розумінні ч. 1 ст. 259 ЦК України договором про збільшення позовної давності. Крім цього, на переконання суду зазначений у кредитному договорі п. 5.1. про те, що договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, не може розглядатись як установлення строку дії договору, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Обставин, які б зупиняли або переривали строк позовної давності, передбачені ст.ст. 263, 264 ЦК України відсутні. За встановлених обставин, суд констатує, що позивачем пропущено строк позовної давності, у зв'язку з чим заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed