Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] в ході розгляду справи уточнивши позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №11055622000 від 12.10.2006 року, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 365 957 грн. 25 коп. В судовому засіданні представник ПАТ "Дельта Банк" уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що 12.10.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк", який у подальшому змінив назву на ПАТ "УКРСИББАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №11055622000, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти в сумі 45 000 доларів США зі сплатою 12,30% річних на строк по 30.09.2026 року. Так,12.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №48988, згідно якого поручитель зобов"язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх ії зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11055622000 від 12.10.2006 року. Через неналежне виконання умов кредитного договору у позичальника станом на 14.04.2014 року утворилась заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 52 976,45 дол. США, що згідно курсу НБУ складає - 665867 грн. 52 коп.. 30.07.2010 року Рівненським міським судом Рівненської області було ухвалено рішення про стягнення заборгованості з відповідачів, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-7504/2010 року про стягнення 693 722 грн. 08 коп. На разі заборгованість за відсотками за користування кредитом №11055622000 складає - 665 867 грн. 52 коп., рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.07.2010 року було стягнуто 299 910 грн. 27 коп., з яких 271 512 грн. 33 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 28 397 грн. 94 коп. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами; тому з позичальника станом на 14.04.2014 року стягненню підлягає різниця розміру заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 365 957 грн. 25 коп. Просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про день та час розгляду справи були повідомленні в установленому порядку, заперечень проти позову не подали. Зі згоди представника позивача, згідно ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Оцінюючи пояснення, надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» який у подальшому на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року змінив назву на ПАТ "УКРСИББАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11055622000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 45 000,00 дол. США з терміном повернення до 30.09.2026 року або достроково зі сплатою 12,30 % річних за користування кредитом. Відповідно до кредитного договору №11055622000 від 12.10.2006 року, Позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Згідно договору поруки №48988 від 12.10.2006 року, поручитель [PERSON] зобов"язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх ії зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11055622000 від 12.10.2006 року. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Як вбачається з ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» продав (відпустив) права вимоги за кредитами та передав їх ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до розрахунку, через неналежне виконання умов кредитного договору №11055622000 від 12.10.2006 року станом на 14.04.2014 року утворилась заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 52 976,45 дол. США, що згідно курсу НБУ складає - 665867 грн. 52 коп.. Так, як стверджує в судовому засіданні представник позивача і підтверджено розрахунком заборгованості, рішенням Рівненського міського суду від 30.07.2010 року з [PERSON], [PERSON] стягнуто заборгованість в сумі 299 910 грн. 27 коп., з яких 271 512 грн. 33 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 28 397 грн. 94 коп. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами; тому з позичальника станом на 14.04.2014 року стягненню підлягає різниця розміру заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 365 957 грн. 25 коп. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З положень ст. 612 ЦК України, вбачається, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене в сукупності, а також те, що на день ухвалення рішення відповідачі наявний борг за кредитним договором не погасили, підстави для стягнення з них солідарно на користь позивача зазначеної суми боргу наявні. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved