Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

15 лютого 2016 року позивач - [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], [PERSON] та Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Україна". 18 лютого 2016 року відкрито провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 07 жовтня 2015 року о 17 годині 30 хвилин навпроти будинку № 3 по вулиці Чарівній в місті Запоріжжі, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2106 д/н:\~Р\~9292\~ЗП, не витримав безпечну дистанцію руху та допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer д/н: АР 7665 ВА, який належить позивачу [PERSON] Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальної шкоди. Постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія забезпеченого транспортного засобу, застрахована відповідно до договору страхування, укладеного у формі полісу № АІ/5595601 між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "Україна". Строк дії договору - з 08 квітня 2015 року по 07 квітня 2016 року. 07 жовтня 2015 року позивач звернувся до [PERSON] "СК "Україна" з заявою про виплату страхового відшкодування, однак, жодної відповіді від страховика не отримав. Згодом, з візуального огляду страхового полісу позивач встановив невідповідність даних, які в ньому відображені, фактичним даним: забезпеченим вказаним полісом транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 2106, д/н: АР 9292 ЗП, в той час як транспортний засіб [PERSON] (ВАЗ 2106) має державний номер: Р 9292 ЗП. Крім того, згідно до витягу з централізованої бази даних МТСБУ, вказаний страховий поліс укладено взагалі на інший автомобіль - ЗАЗ 1102, д/н: АР 9292 ЗП. VIN-коди автомобілів також не співпадають. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду зі вказаним позовом про визнання недійсним договору страхування № АІ/5595601 від 07 квітня 2015 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначивши, що купив автомобіль ВАЗ 2106 д/н: Р 9292 ЗП він купив влітку 2015 року. Договір страхування було укладено попереднім власником цього автомобіля. Заперечень проти визнання вказаного договору страхування недійсним, [PERSON] не висловив. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00016398885 від 05 березня 2016року (АМЕ № 576479) вбачається, що [PERSON], [INFO], помер 31 грудня 2014 року. Відповідач [PERSON] "СК "Україна" свого представника до суду не направив, не зважаючи на те, що своєчасно та належним чином (в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України) був сповіщений про час та місце розгляду справи. Будь-яких пояснень або заперечень щодо предмету позову до суду від [PERSON] "СК "Україна" не надійшло. Вислухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи міститься копія постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області по справі № 317/3383/15-п від 27 жовтня 2015 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8). У відповідності до даної постанови, [PERSON] визнаний винним в тому, що 07 жовтня 2015 року о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ\~2016 д/н: Р 9292 ЗП, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer д/н: АР 7665 ВА, за кермом якого знаходився [PERSON] В матеріалах справи наявна копія поліса № АІ/5595601, який укладено 07 квітня 2015 року між відповідачами у справі [PERSON] та Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "Україна" (а.с. 10). У відповідності до вказаного полісу, забезпеченим транспортним засобом є легковий автомобіль ВАЗ 2106, д/н: АР 9292 ЗП, 1978 року випуску з VIN-номером: 0265192. Страхувальником за даним договором є [PERSON]. У відповідності до копії витягу з централізованої бази даних МТСБУ, договором страхування у вигляді полісу № АІ/5595601 забезпечено транспортний засіб - легковий автомобіль ЗАЗ 1102, д/н: АР 9292 ЗП з VIN-номером: ХТА21101375628148 (а.с. 11, 12). В судовому засіданні відповідачем [PERSON] надано суду копію Технічного паспорта автомобіля ВАЗ 2106, 1978 року випуску з номером кузова: 0265192. Власником вказаного транспортного засобу вказано [PERSON]. Первинний державний номер зазначеного автомобіля: [NUMBER], який було змінено 27 грудня 1989 року на Р 9292 ЗП. Як встановлено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00016398885 від 05 березня 2016року (АМЕ №\~576479) вбачається, що [PERSON], [INFO], помер 31 грудня 2014 року, тобто - до 07 квітня 2015 року, коли було укладено оскаржуваний поліс. Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам - (ч. 1 ст. 203 ЦК України); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності - (ч. 2 ст. 203 ЦК України); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі - (ч. 3 ст. 203 ЦК України); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом - (ч. 4 ст. 203 ЦК України); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним - (ч. 5 ст. 203 ЦК України); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей - (ч. 6 ст.\~203 ЦК України). Оскільки страховий договір у вигляді полісу № АІ/5595601 від 07 квітня 2015 року було укладено за підписом [PERSON] та представника [PERSON] «Страхова Компанія «Україна» вже після смерті страхувальника [PERSON], який помер 31 грудня 2014 року, суд констатує невідповідність даного правочину вимогам ч.ч. 1, 2, 3 та 5 ст. 203 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки при укладенні правочину полісу № АІ/5595601 від 07 квітня 2015 року, було допущено порушення ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість позовних вимог. Так як відомості про смерть [PERSON] були отримані судом вже під час дослідження письмових доказів, суд вважає необхідним закрити провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] даним судовим рішенням. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved