Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач 08 вересня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 28.11.2014 року між АТ СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного старування № 53523а4ае, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля «Тойота Авенсіс», д/н [NUMBER]. 20.08.2015 року о 11.45 год. в районі е/о № 103 по вул. Набережна Леніна в м. Дніпрі сталася ДТП, за участю транспортних засобів «Джилі», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота Авенсіс», д/н [NUMBER], внаслідок ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля склала 26\~459,45 грн., яка була сплачена в установленому законом порядку. 13.06.2016 року відповідачу була направлена заява про регресні вимоги, однак відповідач вказану суму не сплатив. Позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 26\~459,45 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Встановлено, що 20 серпня 2015 року о 11.45 год., [PERSON], керуючи транспортним засобом «Джилі», д/н [NUMBER], під час руху в районі е/о № 103 по вул. Набережна Леніна в м. Дніпро, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Тойота Авенсіс», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.3 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження вказаним транспортним засобам. В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8). Транспортний засіб «Тойота Авенсіс», д/н [NUMBER], який належить [PERSON], було застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі договору страхування наземного транспорту № 53523а4ае від 28 листопада 2014 року (а.с.4-7). Згідно з умовами договору на підставі страхового акту від 02.09.2015 року та зібраних документів було розраховано ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 26\~459,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 193 861 від 03 вересня 2015 року (а.с.22,23). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За ст.980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 981 ЦК України, договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ст. 985 ЦК України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним у сфері страхування цивільно-правової відповідальності, яка здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників шляхом здійснення такого відшкодування страховиком при настанні страхового випадку. Нормами ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. За приписами ст. 990 Цивільного кодексу України, ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Як зазначено вище, [PERSON] звернувся до страховика з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.08.2015 року та якому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 26\~459,45 грн. Відповідачу було направлено вимогу на виплату страхового відшкодування, однак відповідачем страхове відшкодування не сплачено. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АХА Страхування» матеріальні збитки в розмірі 26\~459,45 грн. Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved