Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 01.09.2014 року між курсантом [PERSON] та ДВНЗ "Криворізький національний університет" було укладено Договір про надання освітньої послуги. Відповідно до 1 розділу вищезазначеного договору, Позивач взяв на себе зобовязання за рахунок Відповідача здійснити навчання за денною формою навчання, за напрямом практична психологія з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр". Згідно п. 4.2. договору Відповідач повинен був вносити плату безготівково 39960,00 грн. за весь строк навчання. Відповідно до 1 розділу договору, строк надання освітньої послуги становив з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року, але 29.01.2014 року отримувача освітньої послуги було відраховано за невиконання умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 903 Цивільного кодексу України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобовязаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідач не відвідуючи заняття, не виконуючи зобовязання по оплаті за навчання, систематично порушувала умови договору. Заборгованість по оплаті за навчання складає 1762, 00 грн. Відповідачу була направлена претензія № 32 від 16 лютого 2015 року на суму 1916, 20 грн., на яку Відповідачем не було прореаговано належним чином. Відповідно до п. 5.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки. А саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період з 01.11.2014 року до 01.01.2015 року за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги відповідачу нарахована пеня у розмірі 122,62 грн. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. В звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на користь ДВНЗ "Криворізький національний університет" суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1779,77 грн., 3% річних у розмірі 13,81 грн., пеню у розмірі 122,62, що складає загальну заборгованість у розмірі 1916 грн., 20 коп. Відповідачка подала до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказує на те, що вона вступала на навчання на заочне відділення, але в приймальній комісії їй сказали писати заяву на денну форму навчання, а потім її переведуть на заочну форму і, що це є формальністю, але договору вона не отримала. Вона не мала наміру вступати на денну форму навчання, а тому вважає, що договір нею укладений під впливом омани. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, відповідачки, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідачка позов не визнає, заперечує проти задоволення позову. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2014 року ДВНЗ "Криворізький національний університет" в особі проректора з науково-педагогічної роботи, директора Криворізького педагогічного інституту [PERSON], що діє на підставі наказу по університету від 01.12.2011 р. №03 та виконавець [PERSON] уклали договір про надання освітніх послуг (а.с.5). Згідно витягу з наказу №127 від 29.01.2015 року [PERSON] була відрахована (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості за навчання [PERSON], борг становить 1762,00 грн. (а.с. 8) Згідно копії претензії №32 від 16 лютого 2015 року на суму 1916 грн. 20 коп. (а.с.9-10) Згідно розрахунку пені прострочених платежів, які надійшли від колишньої студентки [INFO], котра навчалася за платною формою навчання, сума боргу становить 122,62 грн. (а.с. 11) Згідно розрахунку 3% річних та суми боргу з урахуванням інфляції [PERSON] сума боргу становить 31,57 грн. (а.с. 12) За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В силу ст.88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved