Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач в особі Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка [PERSON] є власником, а [PERSON] - її чоловік та користувач квартири [ADDRESS], отримують житлово-комунальні послуги, при цьому не виконують зобов»язання по їх оплаті, чим спричинив позивачу, який є балансоутримувачем даного будинку, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати; загальна сума заборгованості якого станом на 01 жовтня 2014 року становить 14 840 грн. 29 коп. При цьому, судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2012 року стягуто з [PERSON] 6 171 грн. 86 коп. Враховуючи суму заборгованості, й стягнуту суму вказаним судовим наказом, просить стягнути з відповідачів 8 668 грн. 43 коп. - заборгованості за житлово-комунальні послуги. Окрім того, позивачем ставиться вимога про стягнення 3 789 грн. 00 коп. - індексу інфляції та 587 грн. 15 коп. - трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача Паскіна Г.С., діюча на підставі довіреності від 02 січня 2015 року (а.с.34), позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити у повному обсязі: стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.37-38, 39-40). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперченення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником, а [PERSON] - її чоловік та користувач квартири [ADDRESS] (а.с.5, 6, 7), отримують житлово-комунальні послуги, при цьому не виконують зобов»язання по їх оплаті, чим спричинив позивачу, який є балансоутримувачем даного будинку, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати; загальна сума заборгованості якого станом на 01 жовтня 2014 року становить 14 840 грн. 29 коп. (а.с.9). При цьому, судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2012 року стягуто з відповідача 6 171 грн. 86 коп. (а.с.8). У своїй діяльності ОСББ «Сонячний» керується Законом України «Про об»днання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до якого позивач взяв на себе зобов»язання обслуговувати та проводити поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території, надавати інші послуги, а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги у строки та на умовах, передбачених законом. Відповідно до ч.3 ст. 17 вищезазначеного закону ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об»єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплати рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об»єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку (ч.8 ст.22 Закону України «Про об»днання співвласників багатоквартирного будинку»). Власники несуть відповідальність, відповідно до ч.9 ст.22 вказаного Закону, за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов»язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов»язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. За період проживання відповідача у вказаній квартирі позивачем щоденно надавались житлово-комунальні послуги, які ним споживались. Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату квартирної плати та комунальні послуги із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості, яка на 01 жовтня 2014 року становить 14 840 грн. 29 коп. При цьому, судовим наказом від 13 листопада 2012 року стягуто з відповідача 6 171 грн. 86 коп. Враховуючи суму заборгованості, стягнуту вказаним судовим наказом суму, підлягає стягненню 8 668 грн. 43 коп. - заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с.8, 9, 10). Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, вимоги позивача за недоведеністю правильності проведеного розрахунку в частині вимог про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, не підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати - судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачів згідно частки їх матеріальної відповідальності. Так, відповідно до ст. 79 КЦПК України, до витрат пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Правову допомогу, згідно ч.1 ст. 56 ЦПК України, може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Права вказаної особи визначені ч.2 вказаної статті. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між правозахисником й клієнтом та мають бути закріплені в угоді. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 600 грн. 00 коп., з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік", ст.ст. 56, 79 ЦПК України, суд вважає, їх необґрунтованими, не заснованими на вимогах закону, що регулюють дані правовідносини, а тому не підлягають задоволенню, оскільки позивачем на підтвердження цих вимог не надано документів, що підтверджують статус представника позивача, як фахівця в галузі права, те, щодоговір про надання правової допомоги № 3007/13 від 30 липня 2014 року укладений між позивачем та ФОП [PERSON] (а.с.11), проте участь в судовому засіданні приймав представник позивача Паскіна Г.С. (а.с.34) на підставі довіреності. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: partial