Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] (актовий запис про смерть №23 від 28.08.2001 року), що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS]. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. 06.11.2014 року, з метою перереєстрації прав на житловий будинок та отримання правовстановлюючих документів, вона звернулася до КП "БТІ" Рахівського району, Закарпатської області, із відповідною заявою про видачу правовстановлюючих документів на житловий будинок. Комунальним підприємством "БТІ" Рахівської районної ради було проведено інвентаризацію спадкового будинку та видано технічний паспорт, згідно якого, житловий будинок [ADDRESS], збудовано в 1992 році. Згідно звіту про оцінку, вартість його разом з господарськими спорудами становить 70072 (сімдесят тисяч сімдесят дві) гривні. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла на себе всі права та обов'язки щодо спадкового будинку, в якому вона проживає по сьогоднішній день, і який належить їй на праві власності з дня відкриття спадщини. У зв'язку з наведеним, просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Представник позивачки - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник виконкому Чорнотисянської сільської ради в судове засідання не з`явився, сільський голова Павлючок І.Д. надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає, щодо задоволення позову не заперечує. Представник Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І. надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без участі їх представника, розгляд справи залишає на розсуд суду. Представник Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Завідуюча Рахівською державною нотаріальною конторою Пріц О.І. надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] у віці 67 років помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 серпня 2001 року. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18.05.1957 року, вбачається, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], тобто є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Після смерті громадянина [PERSON], відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Так, в судовому засіданні з матеріалів справи, зокрема з витягу з погосподарської книги Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за нині померлим [PERSON], згідно даних господарської книги. Даний будинок побудовано в 1992 році. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем [PERSON], заяви про відмову від спадщини не подавала. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до першої черги спадкоємців за законом, фактично прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved