Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він 29.05.2009 року був прийнятий до ТОВ "Східна вугільна компанія" у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею. Він працював тривалий час та добросовісно виконував свої обов,язки. Восени 2013 року на підприємстві почалася затримка заробітної плати. Відповідач заспокоював працівників та запевняв, що це тимчасове явище і що усе налагодиться. Але час ішов, а ситуація не становилася кращою. Тому 31.12.2013 року позивач був звільнений з підприємства згідно п.5 ст.36 КЗпП України. Позивач зазначає, що затримка розрахунку приводить до тяжкого фінансового становища його сім,ї. Він вимушений брати кошти в борг у знайомих та друзів. В результаті відсутності своєчасного розрахунку при звільненні, та вимушених у зв'язку з цим дій по зверненню для захисту його конституційних прав та інтересів, у нього зіпсувалися стосунки в сім'ї, оскільки практично кожний день мають місце сварки і докори з приводу того, щовін обрав для працевлаштування саме роботу у відповідача. Позивач просить суд стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю"Східна вугільна компанія" на його користь невиплачену при звільненні заробітну плату за грудень 2013 року в сумі 4609,17 грн. ( чотири тисячи шістсот дев,ять ) грн. 17 коп. моральну шкоду у сумі 3000 грн. Стягнути з Товариство з Обмеженою Відповідальністю "Східна вугільна компанія" судовий збір на користь держави. У судове засідання позивач та його представник не з,явилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутністю, просять задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення на а.с.17, 23. Представником позивача надавалося письмове клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, після чого знову був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з,явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов обґрунтованим, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Із трудової книжки на ім,я [PERSON] (а.с. 9) убачається, що він 31.12.2013 року був звільнений за ст. 36 п.5 КЗпП України у зв,язку з переводом в ДП «Укршахтгідрозахист». З довідки № 144 від 13.02.2014 року ТОВ «Східна вугільна компанія»на аркуші справи11 убачається, що [PERSON] працював на ТОВ «Східна вугільна компанія» з 29.05.2009 р. до 31.12.2013 р. Заборгованість підприємства перед [PERSON] станом на 13.02.2014 року складає 4609,17 грн. у тому числі по місяцям: грудень - 4609,17 грн.(а.с.11). Суд вважає відмовити позивачу у стягненні моральної шкоди, оскільки позивачем не надано доказів щодо моральних страждань у зв,язку з невиплатою йому заробітної плати. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України: Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на вішкодування моральної шкоди, унаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 2 ст. 23 Цивільного Кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку с протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї або близьких родичів. Моральну шкоду відшкодовує особа, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 (з наступними змінами). "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди - оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з"ясувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Outcome: partial