Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 17199 грн. 60 коп.. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 04.01.2006 р. за кредитним договором б/н надав відповідачу кредит у розмірі 260.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач надав свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, що підтвердив підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, що регулює правовідносини з укладення договору приєднання. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач взяті на себе зобов»язання належним чином не виконував. Станом на 31.10.2012 р. склалась заборгованість в загальній сумі 17199 грн. 60 коп., у тому числі: за кредитом - у сумі 6481 грн. 76 коп.; за процентами - 7218 грн. 74 коп., за комісією - 2203 грн. 88 коп., а також штрафи відповідно до п.п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) -795 грн. 22 коп.. Позивач просив позов задовольнити, і віднести за рахунок відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю, Тулба К.Г., підтримала позовні вимоги з наведених у заяві підстав, просить задовольнити. Представник відповідача за довіреністю, [PERSON], позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснив, що відповідач працював у цьому банку, поряд з кредитною карткою мав зарплатну картку, з якої відбувалося списання банком коштів на погашення ліміту кредиту. Крім того, після звільнення та від часу виникнення останнього овердрафту 01.02.2009 р. банк ніяких претензій позивачу з приводу наявності заборгованості за кредитним договором не пред»являв, а звернувся до суду 18.12.2012 р. з пропуском строку позовної давності, просить застосувати строк давності та на цій підставі відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 04.01.2007 р. за кредитним договором б/н позивач надав відповідачу кредит у розмірі 260.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сторони домовились, що договір складає заява клієнта на видачу кредиту разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, тобто, у розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, є договором приєднання , умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 6.5. Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 6.6. Умов і правил, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов»язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6. Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Станом на 31.10.2012 р. за відповідачем рахується заборгованість в загальній сумі 17199 грн. 60 коп., у тому числі: за кредитом - у сумі 6481 грн. 76 коп.; за процентами - 7218 грн. 74 коп., за комісією - 2203 грн. 88 коп., а також штрафи відповідно до п.п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) -795 грн. 22 коп.. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживача" кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 31 постанови "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03. 2012 р. N 5 роз»яснив, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Представник відповідача заявив про застосування позовної давності, і на цій підставі відмовити у задоволенні позову. Відповідно до положень ст. ст. 256, 257, 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) … . Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг укладений сторонами договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Банк, як зазначає в позовній заяві, надав відповідачу кредит на строк 12 місяців, тобто, до 04.01.2008 р., з урахуванням п. 9.12. Умов і правил, договір діяв до 04.01.2009 р., додаткових умов щодо пролонгації цього договору на наступні 12 місяців не укладалось, продовження строку дії картки у порядку та на умовах п.п. 3.1.1. - 3.1.3. Правил користування платіжною карткою не підтвердив, тому звернувшись до суду з позовом 18.12.2013 р., пропустив трирічний строк позовної давності. Відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 04.01.2007 р. в загальній сумі 17199 грн. 60 коп., у тому числі: за кредитом - у сумі 6481 грн. 76 коп.; за процентами - 7218 грн. 74 коп., за комісією - 2203 грн. 88 коп., а також штрафи відповідно до п.п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) -795 грн. 22 коп., - не підлягають задоволенню за спливом строку позовної давності. Ураховуючи наведене, суд у задоволенні позову позивачу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 04.01.2007 р. в загальній сумі 17199 грн. 60 коп., відмовляє за пропуском строку позовної давності. На підставі наведеного, ст. ст. 11, 15, 16, 256 - 258 , 267, 525, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed