Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за межі України, без згоди батька. В обгрунтування вимог вказує, що з 30 листопада 1998 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 03 жовтня 2011 року. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. З 2009 року позивач поїхала працювати за кордон так як коштів на утримання дочки не вистарчало. Відповідач - батько дочки - [PERSON] утриманням і вихованням дочки не займається. На даний час місце перебування відповідача не відоме. Дочка [PERSON] бажає приїхати до позивачки за кордон на літні та зимові канікули, але без згоди батька не може цього зробити, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і просив дати дозвіл [PERSON] на виготовлення проїзних документів малолітній [PERSON], [INFO] без дозволу батька [PERSON], а саме до Італії; та надати дозвіл [PERSON] на тимчасовий виїзд за межі України без дозволу та супроводу батька [PERSON] на період літніх канікул з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року в Італію. Посилаючись на викладене й на обставини, зазначені у позовній заяві просив позовов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, судовими повістками та через засоби масової інформації, про що свідчить повідомлення про його виклик у судове засідання в газеті «Урядовий кур'єр», про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації з приводу задоволення позову не заперечував, зазначивши про відсутність будь-яких перешкод, які б сприяли відмові у тимчасовому виїзді малолітньої [PERSON] разом із своєю матір'ю за кордон, вважає позов обгрунтованим та в інтересах дитини. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутностісуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував про ти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних усправі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.11.1998 року, який був розірвано 03.10.2011 року, що підтверджується копією заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.10.2011 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу № 2-689/2011 р. Сторони по справі є батьками дитини [PERSON], [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 08 червня 2000 року виданого Добрівлянською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області про, що зроблено відповідний запис № 14. Сторони по справі після розірвання шлюбу стосунки не підтримують, і їх дочка [PERSON] проживає разом із батьками позивачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на утриманні матері, яка знаходиться на роботі за кордоном, але періодично навідується до дочки, спілкується з нею по телефону, продовжує піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно висновку органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації про надання дозволу на виготовлення проїзного документа на тимчасовий виїзд за кордон та на тимчасові поїздки за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO] без згоди батька від 10.12.2014 року № 01-1477/02-16 вказаний орган опіки та піклування вважає за доцільне надати дозвіл [PERSON] на виготовлення проїзного документа та на тимчасові поїздки для виїзду за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO] без згоди батька. В силу вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч.7,8 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з вимогами ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі, або в супроводі осіб, які уповноваженні ними. Положення ст.6 Закону України " Про охорону дитинства" та ст.ст.17,31 Конвенції про права дитини визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. У відповідності до вимог ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за вийнятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Також в ст.3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України " Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїздного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків про видачу проїздного документа дитини для самостійного виїзду за кордон та відсутності обставин, що обмежують право на виїзд за кордон, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з вимогами п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїздних документів дитини, в редакції затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїздний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Згідно ч.4 п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, встановлено, що виїзд з України громадян,які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача як батька на виїзд дочки [PERSON] в Італію для відпочинку, позивачка немає змоги, що порушує право дитини і суперечить її інтересам. Аналізуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів малолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] слід задовольнити, дозволивши малолітній [PERSON], [INFO], тимчасовий виїзд з України в Італію в період літніх канікул з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року включно без згоди батька [PERSON] На підставі наведеного, ст.ст.3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.6 Закону України " Про охорону дитинства" ст.ст.7,141,150,155 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15,16, ч.3 ст.313 Цивільного Кодексу України, ст..ст.1,2,4,6 Закону України " Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїздних документів дитини, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57,

Outcome: approved