Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії AT "Укрексімбанк" в м. Луцьку звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 15 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України'", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено кредитний договір №86707С46, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 102 000,00 грн. з кінцевою датою погашення 29 листопада 2014 року. Відповідно до п.2.4.1. кредитного договору Позичальник зобов'язаний погасити кредит на рахунок, вказаний у п.п. 2.3.1. цього Договору в строк, зазначений в п. 2.1. цього Договору. Погашення кредиту відбувається у валюті кредиту у строк; та у сумах, визначених графіком надання та погашення кредиту за договором. Строки, передбачені Графіком надання та погашення кредиту за договором, є обов'язковими для виконання Позичальником. Згідно п.2.2.1. Кредитного договору Позичальник щомісячно сплачуватиме Банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: Ставка НБУ + 10,5 % річних, але не менше 18,5% річних. Відповідно до п.2.6.2. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом, комісій зборів та інших належних до сплати платежів за договором протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги Банку про таке дострокове погашення у випадку, якщо Позичальник не виконав будь-яке зобов'язання за цим договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір №86707Z55, який посвідчено 30 листопада 2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №4632. Згідно іпотечного договору в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 29.6 кв.м.. житловою площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності Іпотекодавцю. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, станом на 27 жовтня 2014 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 20445 гривень 59 копійок, в тому числі 17371,53 грн. основного боргу, 1286, 48 грн. нарахованих відсотків по кредиту, 1741, 23 грн. пені за несвоєчасне погашення основного боргу, 46,35 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків. Враховуючи наведене, просить в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії AT "Укрексімбанк" в м. Луцьку за Кредитним договором №86707С46 від 30 листопада 2007 року в розмірі 20445,59 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до Іпотечного договору №86707Z55 від 30 листопада 2007 року, укладеного між ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON], а саме на двокімнатну квартиру, загальною площею 29,6 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечував щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України'", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено кредитний договір №86707С46, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 102 000,00 грн. з кінцевою датою погашення 29 листопада 2014 року. Відповідно до п.2.4.1. кредитного договору Позичальник зобов'язаний погасити кредит на рахунок, вказаний у п.п. 2.3.1. цього Договору в строк, зазначений в п. 2.1. цього Договору. Погашення кредиту відбувається у валюті кредиту у строк; та у сумах, визначених графіком надання та погашення кредиту за договором. Строки, передбачені Графіком надання та погашення кредиту за договором, є обов'язковими для виконання Позичальником. Згідно п.2.2.1. Кредитного договору Позичальник щомісячно сплачуватиме Банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: Ставка НБУ + 10,5 % річних, але не менше 18,5% річних. Відповідно до п.2.6.2. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом, комісій зборів та інших належних до сплати платежів за договором протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги Банку про таке дострокове погашення у випадку, якщо Позичальник не виконав будь-яке зобов'язання за цим договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, станом на 27 жовтня 2014 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 20445 гривень 59 копійок, в тому числі 17371,53 грн. основного боргу, 1286, 48 грн. нарахованих відсотків по кредиту, 1741, 23 грн. пені за несвоєчасне погашення основного боргу, 46,35 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір №86707Z55, який посвідчено 30 листопада 2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №4632. Згідно іпотечного договору в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 29.6 кв.м.. житловою площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності Іпотекодавцю. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання -звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч.1 ст.35 цього Закону у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. З наданих представником позивача доказів вбачається, що письмова вимога, передбачена ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та п. 24 Договору Іпотеки банком направлялася відповідачу 03 вересня 2014 року, позивач ставив перед відповідачем питання про виконання основного зобов'язання. Наведене свідчить про те, що іпотекодержателем дотримано процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки та направлено письмову вимогу іпотекодавцю, передбачену ст.35 Закону "Про іпотеку". Враховуючи вимоги заявлені позивачем, слід встановити спосіб реалізації предмета застави із застосуванням процедури продажу, встановленої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною реалізації предмета іпотеки в розмірі не менше ринкової вартості на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що слід в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії AT "Укрексімбанк" в м. Луцьку за Кредитним договором №86707С46 від 30 листопада 2007 року в розмірі 20445,59 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до Іпотечного договору №86707Z55 від 30 листопада 2007 року, укладеного між Публічне акціонерне товариство „Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON], а саме на двокімнатну квартиру, загальною площею 29,6 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved