Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"(далі-ПАТ "Дельта Банк") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки №001-14110-151111(далі-Договір), згідно якого позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання Договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 11 вересня 2014 року за ним рахується заборгованість у загальній сумі 9572,00 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по договору на загальну суму 9572,00 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечуває. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 листопада 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки №001-14110-151111, згідно якого позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн.(а.с.3-4). Відповідно до п.1.2 частини 1 умов вищевказаного договору банк відкриває клієнту поточний рахунок з використанням платіжної картки [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно Умов тарифного пакету держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штраф за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Згідно п.1.5. кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 30000,00 грн. Відповідач, скориставшись кредитною лінією, не виконував належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого станом на 11 вересня 2014 року у нього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 9572,00 грн. Положеннями ст.526 ЦК України визначено, що зобов'язання,має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За положеннями ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №001-14110-151111 від 15 листопада 2011 року, яка станом на 11 вересня 2014 року складає 9 572 грн. За положеннями ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved