Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 27.11.2017 звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому прохали: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 62 573 грн. 28 коп. за кредитним договором №б/н від 13.11.2007, яка складається з : 4 966,60 грн. заборгованість за кредитом; 51 288,90 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 2 967,78 грн. (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1 600 грн. Зазначивши, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13.11.2007 [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява 13.11.2007 разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.10.2017 має заборгованість 62 573,28 грн., через що звертаються до суду з позовом. 26 грудня 2017 року винесено заочне рішення у справі №554/9404/17, котрим позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19.08.2011 укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] у розмірі 62 573 гривні 28 копійок, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 гривень, всього 64173 гривень 28 копійок. (а.с.33-35-50). 28 лютого 2018 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 26.12.2017 у справі №554/9404/17 задоволено. Скасовано заочне рішення від 26.12.2017 у цивільній справі №554/9404/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.51-52). 02 квітня 2018 року ухвалою суду клопотання представника відповідача за дорученням [PERSON] задоволено повністю. Витребувано з ПАТ КБ «Приватбанк»: оригінали первинних облікових документів (квитанцій, платіжні доручення, меморіальні ордери про видачу кредитних коштів, нарахування відсотків, пені та штрафу по погашенню кредитної заборгованості), анкету-заяву, а також бухгалтерські документи, що підтверджують наявність обліковування спірної заборгованості у [PERSON] (а.с.78-79) В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без участі представника банку, що позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. Також надали суду відповідне клопотання. Протии застосування терміну позовної давності заперечували. Також зауважили, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов»»язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визналав свої зобовязання за договором, через що посилання відповідача про те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. (а.с.2, 22, 67-69). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за ордером [PERSON] проти позову заперечував, прохав відмовити в повному обсязі. Прохав прийняти до уваги міркування викладені у відзиві, заяві про застосування строків позовної давності при винесенні рішення у цивільній справі, посилаючись на те, що [PERSON] працювала робітником на ПАТ «Полтавакондитер» з 2000 по 2017 рік. На підприємстві видали пластикову картку. Ніяких документів на її отримання та обслуговування даної картки вона не підписувала. В позові зазначено, що був укладений кредитний договір, але ніякого договору з банком [PERSON] не укладала. В позові зазначено, що [PERSON] отримала кредит на суму 5 000 грн. Вона не могла отримувати ці кошти, тому, що в наданих позивачем копії заяви-анкети зазначено ліміт в 1000 грн. Зазначену анкету-заяву вона також не підписувала. В позові та наданих до нього документів не зазначено номер рахунку, який був наданий відповідачу для отримання кредиту. В розрахунках заборгованості , також не зазначено номер рахунку по якому рахується заборгованість. В додатках до позову відсутні документи, що підтверджують існування (документи бухгалтерського обліку) про наявність заборгованості перед банком. Вважають, що позовні вимоги, як до основної суми боргу так і про стягнення неустойки подані з пропуском строку позовної давності. Суд, заслухавши представника відповідача [PERSON] за ордером [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 13.11.2007між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н від 13.11.2007, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7,8). Частиною 1 ст.634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби звязку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля придбання, припинення або зміну цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві. Таким чином, кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав свої зобовязання перед [PERSON] наддавши останній кредитні кошти у вигляді кредитного лімітув сумі, строки та на умовах, передбачених договором на платіжну картку . Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобовязана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобовязання не виконувала, щомісячно кредит не сплачувала. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором № б/н від 13.11.2007 року відповідач [PERSON] станом на 31.10.2017 має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» з яких: заборгованість за кредитом 4 966,60 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 51288,90 грн. (а.с.3-6). Статтею 546 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Крім того, за порушення умов договору позивачем відповідачу нараховано: 3100,00 заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. 00 коп. - штрафу (фіксована частина) та 2967,78 грн. штрафу (процентна частина). Всього сума заборгованості складає 62573 грн. 28 коп. (4966,60+51288,90+3100,00+ 250,00+2967,78), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-6). Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Як слідує із матеріалів справи, [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 13.11.2007 отримала картки №4149605366720332, №5168755300173933, остання з яких має термін дії до квітня 2017 року. (а.с.71) Таким чином, враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов'язання не виконані та кредитором не прийняті. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний Суд України неодноразово висловлювався відносно сроку виконання зобовязань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 справа №6-61цс14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається, після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня квітня 2017 року. Таким чином, банк звернувся до суду з позовом до відповідача 27.11.2017 до спливу строку позовної давності (а.с.1-2). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушила зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінено найменування позивача з ЗАТ КБ "ПриватБанк" на ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.20). Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1600 грн. (а.с.21). Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved