Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - відповідач), третя особа: [PERSON] (далі - третя особа) про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.12.2007 р. між відповідачем та третьою особою був укладений кредитний договір № 1998pvi-12-07 з подальшими змінами та доповненнями. 28.12.2011 р. між третьою особою і відповідачем була укладена додаткова угода № 3 про встановлення нового строку та графіку погашення кредиту, що є новацією, а отже припинила дію договору поруки від 29.12.2011, укладеного між сторонами, за яким позивач поручився перед відповідачем за належне виконання зобов'язань, що витікають із первісного кредитного договору. Тому, позивач просив суд визнати договір поруки № 1998pvi-12-07/2 від 29.12.2011 р., укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON], [PERSON], припиненим з 29.12.2011 р. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що в додатковій угоді № 3 не передбачено умови про припинення кредитного договору та виникнення нового зобов'язання, в ній передбачена умова про зміну строку та графіка погашення заборгованості по первісному кредитному договору, з метою забезпечення якого і був укладений спірний договір поруки. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором (ч. 2, ч. 4 ст. 604 ЦК України). У судовому засіданні суд встановив, що 13.12.2007 р. між відповідачем та третьою особою був укладений кредитний договір № 1998pvi-12-07 з подальшими змінами та доповненнями. 28.12.2011 р. між третьою особою і відповідачем була укладена додаткова угода № 3 до кредитного договору № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007 р., якою п.п. 2.1, 3.2, 4.3, 5.1, зазначеного кредитного договору, було викладено у новій редакції зі зміною строку та графіка погашення заборгованості (а.с.11). 29.12.2011 р. між сторонами було укладено договір поруки № 1998pvi-12-07/2, за умовами якого позивач поручився перед відповідачем за належне виконання зобов'язань, що витікають із кредитного договору № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007 р., відповідно до якого боржникові (третій особі) наданий кредит у розмірі 350000,00 доларів США, зі сплатою 13 % річних, з графіком погашення заборгованості за кредитом та відсотків, згідно умов кредитного договору, кінцевим терміном погашення кредиту 31.12.2016 р. (а.с.16). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. (ч. 1 ст. 559 ЦКУ). Згідно із ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Даючи юридичну оцінку наявним в матеріалах справи доказам та поясненням представників сторін, враховуючи те, що укладенням додаткової угоди № 3 було внесено зміни до первісного кредитного договору № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007 р., в частині зміни строку та графіка погашення заборгованості, а не припинення кредитного договору та виникнення нового зобов'язання як зазначає позивач, що не є новацією в розумінні ст. 604 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed