Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

18 січня 2017 року (відповідно до інформації про відправлення) представник позивача за довіреністю Сафір Ф.О. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 18.03.2016 року (далі - Угода) відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17615,81 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта через невиконання зобов'язань перед банком. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість відповідач станом на 18.12.2016 порушила зобов'язання за кредитним договором, ухиляється від їх виконання та має заборгованість в розмірі 21290,76 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у вищезазначеному розмірі та сплачені судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, представник позивача позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 18.03.2016 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Угоду, відповідно до умов якої відповідач отримала кредит у розмірі 17615,81 грн строком з 18.03.2016 по 31.03.2019 шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку на споживчі цілі. Відповідач зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання відповідачем позивачу грошових коштів (щомісячного платежу) у розмірі 639,10 грн для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам та інших витрат (п.2.1 Угоди). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним і Банком Договір, що підтверджується його підписом в Угоді (а.с.6 - копія Угоди). Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем , а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта через невиконання зобов'язань перед банком. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 18.12.2016 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором становить 21290 грн 76 коп., з яких, заборгованість за кредитом - 15876 грн 22 коп., по процентам за користування кредитом - 1608 грн 85 коп., за пенею та комісією - 2758 грн 66 коп., штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1047 грн 03 коп (а.с.4 - розрахунок заборгованості). При пред'явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1600 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надала та не спростувала доказів, наданих позивачем. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору, що є підставою для стягнення із неї заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved