Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно Кредитного договору від 17.04.2013 року в розмірі 30203,53 гривень та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 квітня 2013 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір, що складається з Генеральної угоди, Умов та правил та Тарифів, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8607,09 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, взяті на себе зобов`язання за договором відповідач не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 05.08.2019 року становить 30203,53 гривні та складається з наступного: - 7154,20 грн заборгованість за кредитом; - 4450,77 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 16597,28 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 2001,28 грн. штраф. Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути борг в судовому порядку, посилаючись на розрахунок заборгованості від 05.08.2019 року; "Умови та правила надання банківських послуг" та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прсив стягнути з відповідача вказану у позовній заяві суму заборгованості та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/, не з`явився. ( а.с. 53) Будь -яких заяв, відзиву на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] 17.04.2013 року Кредитного договору, за яким банк взяв на себе зобов`язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, [PERSON] отримав кредит у розмірі 8607,09 гривень, зі сплатою відсотків за його користування, що підтверджується документально. ( а.с. 6-7) В подальшому [PERSON] користувався кредитними коштами у різних сумах впродовж дії договору. Отже, як видно з наявного у справі кредитного договору, який підписаний відповідачем та складається з Генеральної угоди, Умов та правил та Тарифів, а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов`язання виконав, встановивши [PERSON] кредитний ліміт на кредитній картці, про що свідчить рух коштів по рахунку. ( а.с. 6-7) Поряд з цим, в подальшому свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів у строки на мовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 05.08.2019 року за ним утворилась заборгованість в сумі 30203,53 грн., яка складається з наступного: - 7154,20 грн заборгованість за кредитом; - 4450,77 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 16597,28 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 2001,28 грн. штраф. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунками.(а.с. 6-7) Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зазначена у розрахунку в розмірі 10 % на рік ставка узгоджується з Умовами і правилами надання банківських послуг, а отже, нарахована заборгованість є обгрунтованою. Разом з тим, відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому в даному випадку з відповідача на користь банку підлягає стягненню лише один з із заявлених до стягнення видів неустойки - штраф в сумі 2001,28 гривень. В задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією в сумі 16597 гривень, слід відмовити, оскільки їх розрахунок необґрунтовано, а також не розмежовано яку складову в цій сумі становить пеня, а яку - комісія. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження частково. У зв`язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 13606 гривень 25 копійок, яка складається з наступного: - 7154,20 грн заборгованість за кредитом; - 4450,77 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2001,28 грн. штраф. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial