Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 31 жовтня 2016 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 93055а6к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Toyota Rav4» д/н [NUMBER] . 11 серпня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу марки «Toyota Rav4» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , та транспортного марки «Ford Mondeo» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність, якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Юнівес». 20 грудня 2017 року постановою Печерського районного суду міста Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП. Згідно рахунку-фактури № 0000010738 від 18 серпня 2017 року вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Toyota Rav4» д/н [NUMBER] становить у розмірі 25 434,23 грн. Згідно страхового акту № АХА2224752 від 21 серпня 2017 року заявлена подія є страховим випадком за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 93055а6к3 від 31 жовтня 2016 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 25 434,23 грн. Згідно платіжного доручення № 363 762 від 22 серпня 2017 року позивачем перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» страхове відшкодування в сумі 25 434,23 грн. 25 травня 2018 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» перераховано на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 15 270,41 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 10 163,82 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом) та страховою виплатою у розмірі 10 163,82 грн. (25 434,23 грн.- 15 270,41 грн.) та судові витрати. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 17 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 16 березня 2020 року ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування направлено до Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю. 13 квітня 2021 року цивільну справу за позовом цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування, було передано в провадження судді Арапіної Н.Є. в порядку визначеному ст. 14 ЦПК України. 14 квітня 2021 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є. прийнято цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування до свого провадження. 10 червня 2021 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 04 серпня 2021 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 31 жовтня 2016 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС») та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 93055а6к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Toyota Rav4» д/н [NUMBER] (а.с. 13-16). 11 серпня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу марки «Toyota Rav4» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , та транспортного марки «Ford Mondeo» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність, якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Юнівес» (а.с. 18-19, 20, 22, 24, 25). 20 грудня 2017 року постановою Печерського районного суду міста Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП (а.с. 23). Згідно рахунку-фактури № 0000010738 від 18 серпня 2017 року вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Toyota Rav4» д/н [NUMBER] становить у розмірі 25 434,23 грн. (а.с. 27). Згідно страхового акту № АХА2224752 від 21 серпня 2017 року заявлена подія є страховим випадком за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 93055а6к3 від 31 жовтня 2016 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 25 434,23 грн. (а.с. 32). Згідно платіжного доручення № 363 762 від 22 серпня 2017 року позивачем перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» страхове відшкодування в сумі 25 434,23 грн. (а.с. 33). 25 травня 2018 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» перераховано на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 15 270,41 грн. (а.с. 34). Позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом) та страховою виплатою у розмірі 10 163,82 грн. (25 434,23 грн.- 15 270,41 грн.) Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, а тому предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилався на скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого позивачу заподіяно матеріальних збитків. Крім того, умовами договору добровільного страхування передбачено можливість визначення розміру збитків та страхового відшкодування на підставі рахунку станції технічного обслуговування. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 10.2 Договору страхування франшиза (безумовна) за ризиком: збитки внаслідок ДТП становить 2 475,00 грн. Згідно п. 10.2.2 Договору, якщо застрахованим транспортним засобом є легковий автомобіль та не має підстав для застосування франшизи згідно п. 10.2.1 або п. 10.2.3 Договору, страховик не застосовує франшизу за ризиком «збитки внаслідок ДТП», квазану в п. 10.2 або п. 10.2.2 Договору, у випадку зіткенення (контакту) застрахованого транспортного засобу з іншим транспортним засобом-учасником ДТП, яке сталося за відсутності вини страхувальника або особи, допущеної до керуванням застрахованим транспортним засобом. Пунктом 15 Договору встановлено умови виплати страхового відшкодування «На базі СТО за вибором Страховика». Відповідно до п. 29.1 Договору страхове відшкодування виплачується Страховиком згідно з Договором на підставі Повідомлення про подію, письмової Заяви Страхувальника (його правонаступника. Вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування і Страхового акту, який складається Страховиком. Згідно п. 29.12 Договору при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п. 29.13 Договору). Вартість частин та деталей береться в розрахунок Кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові. Судом встановлено, що відповідача визнано винним вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Toyota Rav4» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] . 22 серпня 2017 року позивачем перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» страхове відшкодування в сумі 25 434,23 грн. 25 травня 2018 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» перераховано на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 15 270,41 грн. Отже, при розрахунку суми збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування суд виходить із вартості відновлювального ремонту у розмірі 25 434,23 грн. та суми страхового відшкодування перерахованого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» у розмірі 15 270,41 грн., та приходить висновку, що збитки, понесені позивачем у результаті виплати страхового відшкодування становлять у розмірі 10 163,82 грн. (25 434,23 грн.- 15 270,41 грн.) За наведених обставин, суд приходить обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», код ЄДРПОУ 20474912, знаходиться за адресою: 04070, вул. Іллінська, 8, м. Київ, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 10 163 (десять тисяч сто шістдесят три) грн. 82 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved