Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач у квітні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного 18.09.2007 року кредитного договору № DN80AM00000193 відповідач отримав кредит в розмірі 20608,27 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,6 % на місяць в термін до 19.09.2014 року.. Позивачем свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує. 12.01.2012 року Новоодеським районним судом винесено заочне рішення № 2-2290/11 р. яким було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» відповідно до укладеного 18.09.2007 року кредитного договору № DN80AM00000193 заборгованість в сумі 19643, 81 доларів США. Однак відповідач продовжив ухилятися від належного виконання кредитного договору в наслідок чого станом на 18.03.2015 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ „Приват Банк кредитному договору від 18.09.2007 року утворилася заборгованість в сумі 49708,88 доларів США, з яких: 9985,65 доларів США заборгованість за кредитом, 7601 долар США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3269,98 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 28848,50 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Від цієї суми віднімаємо суму стягнуту рішенням Новоодеського районного суду 12.01.2012 року 19643,81 доларів США. Отже заборгованість становить 30062,07 доларів США. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача 30062,07 доларів США заборгованості за кредитом та витрати понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169, 224 ЦПК України, розглянута у відсутність представника позивача та у відсутність відповідача, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду і письмового провадження. Дослідивши письмові докази в матеріалах судом встановлено, що 18.09.2007 року було укладено кредитний договір № DN80AM00000193 між позивачем та відповідачем, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 20608,27 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,6 % на місяць в термін до 19.09.2014 року.. Згідно п.9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє до моменту належного виконання сторонами зобовязань. В звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного з позивачем кредитного договору 12.01.2012 р. Новоодеським районним судом винесено заочне рішення № 2-2290/11 р. яким було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» відповідно до укладеного 18.09.2007 року кредитного договору № DN80AM00000193 заборгованість в сумі 19643, 81 доларів США. Таким чином, в кредитних правовідносинах ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, а, відтак, строк договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст.\~530,\~631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами -ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Згідно зі ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,599 ЦК України. Таким чином, оскільки 12.01.2012 року було винесено рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, комісії і неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Вимог щодо стягнення з відповідача передбачених\~ст. 625 ЦК України\~сум позивачем не було заявлено. З огляду на викладене, даний позов ПАТ КБ «Приват Банк» не ґрунтується на вимогах закону, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed