Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 16.08.2017 року між банком і відповідачем було укладено договір № б/н про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, в якій він підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтвердив підписом у заяві. На підставі чого, відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Він же, відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов`язань та утворення станом на 28.04.2020 року, заборгованості в розмірі 13 830 грн. 63 коп., яка складається з наступного: 8 521 грн. 91 коп. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч. і простроченим тілом кредиту; 607 грн. 91 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 3 566 грн. 02 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 634 грн. 79 коп. - штраф (процентна складова), яка у добровільному порядку відповідачем не погашена, просить позов задовольнити. Представник позивача - АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання 15.09.2020р. не з`явився, звернувшись до суду з письмовим клопотанням (вх. № 2354 від 02.06.2020 року) про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та дав згоду на проведення заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] , двічі будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в порядку передбаченому ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України (судові повістки направлені по зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 5630100279713 на 08.07.2020р., № 5630100314144 на 15.09.2020р., які повернуті на адресу суду з довідкою поштового відділення «про відсутність адресата», а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України)на розгляд справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву не надав. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд з власної ініціативи розгляд справи проводить в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так, як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до приписів ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. - 16.08.2017 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальник виявив бажання оформити платіжну кредитну карту. В анкеті зазначено, що договір між позичальником та банком складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг, та тарифів (анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанкі б/н від 16.08.2017р., Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/). - в анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення (анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку б/н від 16.08.2017р.). - між банком та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки - № [NUMBER] , дата відкриття 16.08.2017 року та термін дії 09/20; № [NUMBER] , дата відкриття 14.05.2018 року та термін дії 04/22. Кредитний ліміт був збільшений 14.05.2008р. до 15000 грн. та вже 13.09.2018р. зменшений до 5580 грн., 10.12.2018р.- до 493,70 грн., та 13.15.2019р. - до 0 грн. (довідки АТ КБ «ПриватБанк»); - у п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.5.7, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.7.1, 2.1.1.12.9, 2.1.1.12.10, 2.1.1.12.6.1, погоджених умов та правил надання банківських послуг клієнт (відповідач) засвідчив, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту встановленого банком, а також строк дії договору у 5 років, датою укладення якого є дата отримання карти, та умови його пролонгації на такий же строк, якщо за місяць до його закінчення жодна зі сторін письмово не відмовиться від нього. Також клієнт засвідчила та зобов`язалася погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, оплачувати комісії, та доручила банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта при настанні строків платежів, та визначили порядок їх нарахування, сплати, а також погодили порядок та підстави нарахування штрафів при порушенні строків платежів, передбачених договором більш ніж на 30 днів, (500 грн. + 5 % від суми позову), комісії за обслуговування картки відповідно до п. 2.1.1.3.3 умов та правил, пені, строк дії договору та порядок повернення кредиту у разі прострочення виконання зобов`язання, порядок збільшення кредитного ліміту (анкета - заява від 16.08.2017р., Умови і Правила надання банківських послуг підписані клієнтом 16.08.2017р., Тарифи банку, розміщені в т. ч. на офіційному веб-сайті позивача https://privatbank.ua/terms); - у п. 2.1.1.4.6 сторони встановили строк повернення кредиту, комісії, процентів в повному обсязі, у випадку порушення клієнтом зобов`язань по погашенню заборгованості перед банком, на протязі 90 днів з моменту виникнення таких порушень, в т.ч. зобов`язань строк виконання яких не настав, - 91- й день з моменту настання порушення зобов`язання; - у п. 2.1.1.12.4 сторони також погодили термін внесення мінімального обов`язкового платежу ппо кредиту - до 1 числа місяця, в розмірі розрахованому згідно Тарифи від суми поточних боргових зобов`язань, та його складових (відсотки, чатсина заборгованості, штраф), та що термін погашення відсотків та комісій - щомісячно за попередній місяць, та термін повернення кредиту становить п`ять років. А також, що у разі наявності прострочених кредитів терміном повернення кредиту - в повному обсязі є 30 днів з моменту виникнення заборгованості; - згідно виписки по картці № [NUMBER] , відповідач [PERSON] в межах строку дії картки, з 14.05.2018р. по 30.04.2022р. користування кредитною карткою, здійснював зняття готівки та частково погашав заборгованість, останнє зняття готівки здійснив 05.09.2018 року в сумі 2 080 грн., а останні погашення - 01.12.2018р. в сумі 30 грн., 07.12.2018р. - 5 000 грн та 14.12.2018р. - 10 грн., після чого відбувалося автоматичне списання процентів, погашення заборгованості та погашення простроченої заборгованості (виписка по карткам за договором б/н, станом на 30.04.2020р.); - у зв`язку з не належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 16.08.2017 року щодо своєчасного погашення належних за ним платежів, у позичальника, станом на 28.04.2020 року, утворилась заборгованість в розмірі 13 830 грн. 63 коп., яка складається з наступного: -8 521 грн. 91 коп. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч. і простроченим тілом кредиту; - 607 грн. 91 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; -3 566 грн. 02 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України за період з 01.09.2019р. по 28.04.2020р.; -500 грн. - штраф (фіксована частина); -634 грн. 79 коп. - штраф (процентна складова) - (розрахунки заборгованості станом на 31.08.2019р. та 28.04.2020р.); - 12.02.2018р. організаційно - правова форма ПАТ КБ "Приватбанк" змінено на акціонерне товариство «КБ «ПриватБанк» (відомомсті з ЄДРПОУ від 12.02.2018р. № 14360570, банківська ліцензія № 22 від 05.10.2011р., виписка з ЄДРПОУ по АТ «КБ «ПриватБанк», статут банку в редакції від 11.06.2018р. ідентифікаційний номер 14360570); - судові витрати понесені позивачем складають 2 102 грн. (платіжне доручення від 12.05.2020 року). Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості. При прийнятті рішення, суд керується ч. 1 ст. 509 ЦК України, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Ст.ст.525,612,625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з ст.ст.12,81 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За такого, у Банку є право на стягнення з відповідача вказаних відсотків, виходячи з процентної ставки, зазначеної у вимогах статті 625 ЦК України (3% річних), а не у розмірах зазначених Банком (84% річних), оскільки кредитором не було доведено узгодження цієї процентної ставки з позичальником, з огляду на що розмір таких становить 168,80 грн. (8521,91 (прострочене тіло кредиту)*3%*241 (кількість днів прострочки починаючи з 01.09.2019р.):365 (кількість днів у році). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що з моменту укладення кредитного договору, ніхто із сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку, та у нього у зв`язку з неналежним виконанням взятого на себе перед банком зобов`язання утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає частковому задоволенню в сумі 10433,41 грн. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102 грн.

Outcome: partial