Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра", в якому зазначив, що 08.05.2013 р. між ним та Запорізькою обласною кредитною спілкою "Довіра" було укладено договір № 9080 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок. Відповідно до умов договору спілка зобов'язалася прийняти внесок члена спілки на депозитний рахунок, нарахувати та сплатити відсотки у розмірі 22% річних. Договір укладено строком на 13 місяців, днем закінчення строку дії договору є 08.06.2014 року. 10.06.2014 р. до даного договору був укладений додатковий договір №1, відповідно до якого строк дії договору продовжено до 08.09.2014р., процентна ставка збільшена до 26% річних. На виконання умов договору він вніс 149000,00 грн. 17.09.2014 року він звернувся до відповідача з заявою про повернення внеску у зв'язку із закінченням дії договору, на що 19.09.2014р. отримав відповідь про те, що повернення внеску буде здійснюватися частинами з урахуванням фінансової можливості кредитної спілки. Позивач вважає, що відповідач порушив умови договору , тому просить стягнути з КС "Довіра" суму вкладу у розмірі 149000,00 грн., відсотки за користування коштами у сумі 9792,62 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 906,42 грн., суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 3576,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги,просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення про часткове визнання позову, в якому зазначив, що розмір відсотків, який підлягає до стягнення становить 9171,72 грн., а не 9792,62 грн., як вказує позивач. В іншій частині позов визнає. Просить розглянути справу без його участі. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим , але таким , що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.05.2013р. між [PERSON] та Запорізькою обласною кредитною спілкою "Довіра" укладений договір № 9080 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок. Відповідно до умов договору спілка зобов'язалася прийняти внесок члена спілки на депозитний рахунок, нарахувати та сплатити відсотки у розмірі 22% річних. Договір укладено строком на 13 місяців, днем закінчення строку дії договору є 08.06.2014 року. 10.06.2014р. був укладений додатковий договір №1 до договору №9080, відповідно до якого строк дії договору продовжено до 08.09.2014р., процентна ставка збільшена до 26% річних. Позивачем з 08.05.2013 року було внесено по договору 149000,00 грн., що підтверджується квитанцією і визнається відповідачем. Відповідно до п. 3.3.3 укладеного договору вкладник має право отримати всі належні йому грошові кошти разом з нарахованими відсотками. Згідно п. 3.2.6 договору, спілка зобов'язана видати внесок на письмову вимогу вкладника в день вказаний у вимозі. Згідно п. 4.1 договору сторони несуть відповідальність по цьому договору у відповідності з діючим законодавством. 17.09.2014 року позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про повернення внеску у зв'язку із закінченням дії цього договору, на що 19.09.2014р. отримав відповідь про те, що повернення внеску буде здійснюватися частинами з урахуванням фінансової можливості кредитної спілки. За змістом ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦУ України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст.610 ЦК України, невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З урахуванням встановлених судом обставин з відповідач підлягає стягненню сума вкладу у розмірі 149000,00 грн. Позивачем надано розрахунок заборгованості відсотків за користування коштами, відповідно до якого за період з 10.07.2014р. по 10.10.2014р. нараховано відсотки на суму 9415,97 грн., з чим відповідач погоджується. Разом з тим, відповідно до п.п. 168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, з урахуванням набрання чинності Закону України "Про внесення змін в податковий кодекс України та деякі законодавчі акти України відносно пасивних доходів", із нарахованих позивачеві процентів із серпня 2014 року спілка утримувала 15% податку на прибуток від пасивних доходів, всього було утримано зазначеного податку на суму 620,490 грн. Таким чином, сума процентів, яка підлягає виплаті позивачу, становить 9171,72 грн. (9792,62-620,90=9171,72) Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача суму внеску з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання станом на 02.12.2014р., згідно розрахунку позивача інфляційна складова становить 3576,00 грн. також згідно розрахунку позивача, три відсотки річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання станом на 02.12.2014р. становить 906,42 грн. Відповідачем у цій частині позов визнається. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, з відповідача підлягає стягненню сума внеску 149000,00 грн., проценти у сумі 9171,72 грн., інфляційна складова у сумі 3576,00 грн., три відсотки річних у сумі 906,42 грн., а всього 162654,14 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК Україниз позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1626,54 грн.

Outcome: partial