Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

19 жовтня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12718, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" суми боргу в розмірі 30402,15 гривень. Однак, вказує, що ніяких правовідносин з ТОВ «Фінансова компанія «Женева» у неї не було, ніяких договорів з відповідачем вона не укладала, а отже, ніякої заборгованості у неї немає. Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості. Таким чином, вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, а нотаріус при вчиненні такого виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником. Ухвалою суду від 16.04.2021 року до участі в справі залучено співвідповідача ТОВ "Вердикт Капітал". В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовну заяву підтримала в повному обсязі, та зокрема зазначила, що ніяких правовідносин з ТОВ "Фінансова компанія "Женева" у неї не було, ніяких договорів з відповідачем позивач не укладала, а отже, ніякої заборгованості у неї немає. Позивач вказала, що вона укладала кредитний договір в 2014 році з ПАТ "Платинум Банк", кредитні кошти повертала до 2017 року, а потім припинила погашати кредит в зв`язку з захворюванням чоловіка. Проте, вона не згодна з сумою заборгованості, вважає, що в неї заборгованість за кредитом 1500,00 грн., а не 29752,15, як вказано у виконавчому написі. Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості. Таким чином, необхідно вважати, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, а нотаріус при вчиненні такого виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником. Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Женева" в судові засідання 23.12.2020 року, 01.02.2021 року, 24.02.2021 року, 23.03.2021 року, 16.04.2021 року, 13.05.2021 року, 10.06.2021 року, 24.06.2021 року та 19.07.2021 року не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повісток. Про причину неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. Представник співвідповідача ТОВ "Вердикт Капітал" в судові засідання 23.12.2020 року, 01.02.2021 року, 2.,02.2021 року, 23.03.2021 року, 16.04.2021 року, 13.05.2021 року, 10.06.2021 року, 24.06.2021 року та 19.07.2021 року не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повісток. Про причину неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судові засідання 23.12.2020 року, 01.02.2021 року, 24.02.2021 року, 23.03.2021 року, 16.04.2021 року, 13.05.2021 року, 10.06.2021 року, 24.06.2021 року та 19.07.2021 року не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. в судові засідання 23.12.2020 року, 01.02.2021 року, 2.,02.2021 року, 23.03.2021 року, 16.04.2021 року, 13.05.2021 року, 10.06.2021 року, 24.06.2021 року та 19.07.2021 року не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач та співвідповідач належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не повідомили суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подали, та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12718, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" суми боргу в розмірі 30402,15 гривень. Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. від 18.08.2020 року відкрито виконавче провадження щодо виконання обумовленого виконавчого напису, виконавче провадження № 62837315. 16.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до виконання за місцем роботи позивача - до КП "Веселинівський Водоканал" та позивачу [PERSON] . З цієї постанови позивачеві стало відомо про те, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12718, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" суми боргу в розмірі 30402,15 гривень. Не погодившись з даним виконавчим написом, вважає стягнену за виконавчим написом суму заборгованості спірною, а тому звернулася до суду за захистом свого права, подавши позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Разом з тим, ст. 18 ЦК України передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Останній вчиняється, як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 (зі змінами), на який міститься посилання в оскаржуваному написі, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 Розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. На виконання ухвали суду приватним нотаріусом Горай О.С. суду були надані наступні копії документів, які стягувач ТОВ "Фінансова компанія "Женева" надав йому, та на підставі яких він вчиняв спірний виконавчий напис: 1) копія кредитного договору зі страхування життя позичальника №3990/1430CLАPS від 14.01.2014 року; 2) додаток №1 Графік платежів до кредитного договору зі страхування життя позичальника №3990/1430CLАPS від 14.01.2014 року; виписка з особового рахунку за кредитним договором; заява на вчинення виконавчого напису. З вказаних документів не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ " Фінансова компанія "Женева ", тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник [PERSON] була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання, та можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання. Як вбачається з наданої до суду копії кредитного договору, кредитний договір, який подавався нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був нотаріально посвідчений. Крім того, відповідно до Графіку платежів останній платіж датовано 06.01.2017 року, а сам договір діє до 06.01.2017 року. Крім того, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчий напис від 16.07.2020 р., вчинено поза межами строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат», так як право вимоги щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором виникло щонайпізніше з 07.01.2017 року, тобто крайній строк вчинення виконавчого напису сплив 07.01.2020 року. Вказане свідчить про те, що вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису 16.07.2020 року було здійснено за відсутності документів, які свідчать про безпірність заборгованості боржника. Крім того, у виконавчому написі боржника вказано як - [PERSON] , тоді як згідно з паспортними даними позивачем є - [PERSON] Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус, по-перше: не перевірив наявність права вимоги у стягувача до боржника; по-друге: не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості; втретє: вчинив виконавчий напис поза межами строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат»; і вчетверте: вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим. За такого, враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп. судовий збір (звернення з позовом до суду). Щодо позовних вимог до співвідповідача ТОВ "Вердикт Капітал", то їх суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора між ТОВ "ФК "Женева" та ТОВ "Вердикт Капітал" №16/01-02-Д від 16.01.2021 року та Додатку №1 до Договору №16/01-02-Д від 16.01.2021 року право вимоги за договором №3990/1430CLAPS ( [PERSON] ) перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал". Ухвалою суду від 16.04.2021 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до участі в справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, як співвідповідача. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом. В даному випадку, такою особою є - ТОВ "ФК "Женева". І хоча, ТОВ "Вердикт Капітал" є правонаступником ТОВ "ФК "Женева" за кредитним договором, по якому вчинено спірний виконавчий напис, однак суду не надано доказів про те, що у виконавчому провадженні замінено стягувача ТОВ "ФК "Женева" на ТОВ "Вердикт Капітал". За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача до співвідповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved