Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його рідна тітка по батьківській лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй на праві власності житловий будинок в селі Юрченкове Вовчанського району та належне на підставі сертифікату серія ХР № 021654 віді 7 вересня 1996 року №153 право на земельну частку (пай) розміром 8,8 умовних кадастрових гектари на території Юрченківської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за законом. Спадкоємцем за законом була її рідна донька, третя особа по справі, [PERSON] , в шлюбі [PERSON] , яка на момент відкриття спадщини проживала в м. Балаково, Саратовської області, була громадянкою Російської Федерації і бажання оформляти на своє ім"я спадковий будинок та право на земельний пай померлої матері не виявила, заявивши, що залишає його в користування його батькові, рідному братові померлої [PERSON] , запропонувавши йому звертатися до нотаріуса і оформляти спадкове майно на своє ім"я. Оскільки на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] його батькові був 71 рік і він мав незадовільний стан здоров"я, в управління спадковим будинком фактично вступив він, позивач по справі: став на правах власника користуватися та володіти житловим будинком померлої тітки в [ADDRESS] , підтримуючи його в належному стані, обробляти присадибну земельну ділянку, що здійснює до цього часу. [INFO] його батько [PERSON] помер, до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після померлої сестри [PERSON] він не звертався. В 2004 році, коли був прийнятий новий Цивільний Кодекс України, яким значно розширилося коло спадкоємців за законом і він, як рідний племінник померлої [PERSON] , відповідно до ст. 1265 та п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України отримав право на спадкування майна померлої тітки, він до нотаріальної контори також не звернувся, оскільки його право на будинок визнавалося і ніким не оспорювалося, після смерті батька він продовжував на правах власника користуватися будинком померлої тітки. Щодо оформлення спадщини на належне померлій тітці право на земельну частку (пай) у нього на той час не було можливості, оскільки оригінал сертифікату на ім"я спадкодавиці був відсутній, а будь-яка інформація щодо наявності у померлої цього права була повністю прихована як в сільській раді так і у правонаступників КСП „Молнія". В кінці минулого року оприлюднилася інформація про наявність не витребуваних спадкоємцями земель сільськогосподарського призначення на території Юрченківської сільської ради і йому запропонували оформити спадкове право на земельну частку( пай ) [PERSON] . Він повідомив про це доньку спадкодавиці, [PERSON] , яка підтвердила, що не бажає оформляти спадщину після смерті матері і надала йому нотаріально посвідчену заяву на підтвердження того, що спадщину після смерті матері [PERSON] вона не приймала, на неї не претендує, відмовляється від спадщини на користь позивача. Зібравши всі необхідні документи, будучи спадкоємцем, який відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України діючого на момент відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, він звернувся до нотаріуса для оформлення свого спадкового права. Але при перевірці документів нотаріусом були виявлені розбіжності в написанні в свідоцтвах про народження прізвищ його батька та його сестри, що унеможливило йому документально підтвердити родинні відношення з померлою тіткою. Посилаючись на цю обставину та відсутність з його боку своєчасно поданої заяви про прийняття спадщини, постановою від 08.07.2020 року державний нотаріус Вовчанської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, запропонувавши в судовому порядку вирішувати питання про спадкове право . Просив встановити юридичний факт та визнати за ним право на земельну частку (пай) після смерті тітки [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Його представник, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечував проти задоволення позову [PERSON] Третя особа: [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, До суду надала заяву про визнання позовних вимог [PERSON] , просила справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.З п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 1 ч.2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Факт належності померлій [PERSON] права на земельну частку (пай) підтверджується наступними доказами : Копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 021654, виданого Вовчанською райдержадміністрацією 17.09. 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за№ 153 , згідно якому [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП „ Молнія" розміром 8,8 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі. Про втрату оригіналу сертифіката у відповідності до вимог закону позивачем зроблене відповідне оголошення в газеті „Хлібороб" від 23.05.2020 року. Довідкою Вовчанського відділу Держгеокадастру від 26.05.2020 року, з якої вбачається , що вищезазначений сертифікат дійсно значиться зареєстрованим на ім"я [PERSON] і підтверджує її право на земельну частку (пай) розміром 8,8 умовних кадастрових гектари. Різне написання в свідоцтвах про народження прізвища батька позивача як „ [PERSON] ", а його сестри як „ [PERSON] " пояснено тим, що актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] здійснювався російською мовою і відповідно прізвище його батька та його батьків записане як „ [PERSON] ". Актовий запис про народження сестри батька [PERSON] , [INFO] вчинявся українською мовою і відповідно прізвища народженої та її батьків було записане як „ [PERSON] ". Той факт, що батько, позивача по справі, [PERSON] та [PERSON] , в шлюбі [PERSON] , [PERSON] були рідними братом та сестрою і відповідно вона була його рідною тіткою по батьківській лінії, підтверджено письмовими заявами свідків [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. ст. 293,315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. З постанови державного нотаріуса від 08.07.2020 року вбачається, що після смерті [PERSON] у визначений законом строк з заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Згідно нотаріально посвідченої заяви доньки спадкодавиці [PERSON] від 23.12.2019 року, остання підтверджує свою відмову від спадщини після померлої матері [PERSON] на мою користь. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та встановлення юридичного факту. На підставі викладеного,

Outcome: approved