Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

27 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектар із земель САПТЗТ "Жовтень", яка розташована на території Товстянського старостату Миколаївської селищної ради. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишилась після смерті чоловіка, але з'ясувалось, що оригінал сертифікату на право власності на земельну частку (пай) ним був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулася з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явились, остання направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Миколаївської селищної ради у судове засідання не з'явився, голова селищної ради Ігнатьєв І.А. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позову визнають повністю. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І.в судове засідання також не з'явилася, направила листа про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що чоловіком позивача [PERSON] був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. Згідно з довідкою відділу в Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 07 серпня 2017 року, на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 16 травня 1996 року №145 [PERSON] був виданий сертифікат серії [NUMBER] від 16 травня 1996 року на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах у землях САПТЗТ «Жовтень», що розташована на території Товстянської сільської ради. Вказаний сертифікат виданий на руки (а. с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідок Товстянського старостату виконкому Миколаївської селищної ради від 18 липня 2017 року №98, від 16 листопада 2017 року №159 та від 16 січня 2018 року №21 [PERSON] постійно до дня смерті [INFO] проживав по [ADDRESS]. Разом з ним на день смерті проживала дружина [PERSON] Спадкоємцем майна померлого є його дружина [PERSON], яка протягом 6 місяців з дня смерті чоловіка проживала у спадковому будинку за вказаною вище адресою, проводила його поточний ремонт, користувалася земельною ділянкою, зберігала цінні папери. Заповіт від імені [PERSON] Товстянським старостатом не посвідчувався (а. с. 8, 23, 50). Зі спадкової справи вбачається, що 30 вересня 2003 року [PERSON] подала до Улянівської державної нотаріальної контори Сумської області заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 30-31). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 вересня 2003 року державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1075, [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] право на пайовий фонд майна КСП "Жовтень" АФ "Вітязь" с. Товста Білопільського району в розмірі 1081 грн. або ,0063 % (а. с. 32). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті чоловіка, у зв'язку з чим звернулася до нотаріальної контори, але в оформленні спадщини їй було відмовлено, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений (а. с. 11). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ "Жовтень" розміром 3,95 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Товстянського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved