Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання договору дарування недійсним. Одночасно з поданням позовної заяви представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер [NUMBER], 2009 року випуску, номер шасі: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер [NUMBER], 2009 року випуску, номер шасі: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. На даний час між сторонами виник спір щодо визнання договору дарування транспортного засобу недійсним. Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер [NUMBER], 2009 року випуску, номер шасі: [NUMBER], належить на праві власності відповідачу [PERSON], а тому остання може вчинити дії щодо відчуження зазначеного транспортного засобу на користь третіх осіб. Отже, у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суддя вважає, що захід забезпечення позову, який просить вжити представник позивача, а саме арешт автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер [NUMBER], 2009 року випуску, номер шасі: [NUMBER], є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а тому приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер [NUMBER], 2009 року випуску, номер шасі: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Вжиття інших заходів забезпечення позову є недоцільним, а тому у задоволенні заяви в частині заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY", державний номер [NUMBER], 2009 року випуску, номер шасі: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], слід відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial