Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення сум безпідставно виплаченї пенсії з [PERSON] В обгрунтування своїх вимог зазначив, що з 15.06.1999 року до 31.12.2010 року в УПФУ в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області перебував на обліку [PERSON], як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ-групи загального захворювання. 30.06.1999 року відповідач звернувся із заявою про призначення пенсії по інвалідності ІІІ-групи загального захворювання до Управління праці та соціального захисту наслення Коростенської міської ради. Відповідача було попереджено про необхідність повідомлення про зміни, які викликають зміну розміру виплачуваної пенсії. Проте, 25.09.2009 року позивачу стало відомо з індивідуальних відомостей про застраховану особу, щодо несвоєчасного повідомлення відповідачем про факт працевлаштування в період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року. З 01.11.2009 року було розпочато утримання надмірно отриманих коштів. З 01.01.2011 року виплата пенсії відповідачу була припинена, в зв"язку із чим залишилось неутриманою сума перевиплати пенсії в розмірі 1513 грн. 33 коп., які позивач в судовому порядку просить стягнути з [PERSON] Представник позивача, Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області позовні вимоги підтримав та не заперечив проти ухвалення заочного рішення, про що подав до суду заяву . Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи в суді. За таких обставин, у відповідності до ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебував на обліку в УПФУ в Коростені та Коростенському районі з 15.06.1999 року до 31.12.2010 року та отримував пенсію по інвалідності ІІІ-групи загального захворювання. Даними індивідуальних відомостей про застраховану особу підтверджується факт працевлаштування [PERSON] в період з 01.001.2008 року по 31.12.2008 рок (а.с.7). Обов'язок повідомлення про всі зміни, які викликають зміну розміру вплаченої пенсії покладено на самого пенсіонера (заява [PERSON] про призначення пенсії, а.с.3). У зв'язку з порушенням позивачем [PERSON] вимог пенсійного законодавства щодо необхідності повідомлення управління соціального захисту населення, про зміни, які викликають зміну розміру виплачуваної пенсії, виникла переплата пенсії в розмірі, що становить 1513 грн. 33 коп. З 01.11.2009 року Управлінням ПФУ в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області було розпочато утримання з [PERSON] надмірно отриманих коштів, на підставі рішення комісії по розгляду питань щодо відшкодувань коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями за № 317 від 25.09.2009 року (а.с.8). За розрахунком позивача залишились неутриманими з [PERSON] грошові кошти в розмірі 1513 грн. 33 коп. Факт повідомлення Управлінням ПФУ в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області [PERSON] про обов"язок внести залишок переплати пенсії в розмірі 1513 грн. 33 коп. підтверджується копією листа № 8401/02 від 20.07.2011 року (а.с.11) . Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте ), зобов'язана повернути потерпілому це майно. З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст.ст. 179, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Згідно ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і совісності з боку набувача. Відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базаю нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) не проводиться перерахунок пенсії після збільшення прожиткового мінімуму. Згідно зі ст.50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved