Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

08 грудня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. В позовній заяві позивач зазначив, що 22 грудня 2010 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", назву якого змінено на публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", та [PERSON] було укладено договір № 559 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, згідно з яким [PERSON] було видано платіжну картку та встановлено кредитну лінію з лімітом кредиту 11 500, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % річних. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії банківської платіжної картки, БПК є власністю банку та видається строком на один рік. Однак, відповідачка порушила виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з Умовами кредитування. Оскільки відповідачка добровільно не погасила суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в розмірі 16 489 грн. 98 коп., яка складається з: несплаченого основного боргу в розмірі 5 648 грн. 75 коп.; нарахованих процентів в розмірі 3854 грн. 43 коп.; пені за несплачений кредит в розмірі 6 856 грн. 64 коп., пені за несплачені проценти в розмірі 130 грн. 15 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в розмірі 16 489 грн. 98 коп., яка складається з: несплаченого основного боргу в розмірі 5 648 грн. 75 коп.; нарахованих процентів в розмірі 3854 грн. 43 коп.; пені за несплачений кредит в розмірі 6 856 грн. 64 коп., пені за несплачені проценти в розмірі 130 грн. 15 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп.. Суду пояснила, що 22 грудня 2010 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір № 559 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, і встановлено кредитну лінію з лімітом кредиту в розмірі 11 500 грн., строком на 12 місяців. Відповідачка [PERSON] в період з липня 2015 року і на момент звернення до суду з даним позовом належним чином погашення заборгованості за кредитом не проводила, тому банк був змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та суду пояснила, що дійсно 22 грудня 2010 року вона уклала з позивачем договір № 559 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, а саме: отримала кредит в сумі 11 500 грн. Спочатку вона кредит погашала, а саме: з її заробітної плати кожного місяця знімалися кошти, а потім в зв'язку з виходом на пенсію в 2012 році вона не погашала в повному розмірі та у передбачені Договором строки заборгованість в зв'язку з фінансовими труднощами. Крім того, вважає, що дія банківської платіжної картки закінчилася в жовтні 2012 року, і вона до позивача із заявою про переоформлення банківської платіжної картки не зверталася, тому вважає, що у листопаді 2012 року Банк повинен був закрити картрахунок і відповідно до цього часу почався перебіг позовної давності. Тому, просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності стосовно вимог про стягнення основного боргу, процентів і пені за несплачений кредит та відсотки і відмовити позивачеві в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позову в зв'язку зі спливом строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 грудня 2010 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", назву якого змінено на публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", та [PERSON] було укладено договір № 559 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, згідно з яким [PERSON] було видано платіжну картку та встановлено кредитну лінію з лімітом кредиту 11 500, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % річних. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії банківської платіжної картки, тобто на 12 місяців - (а.с.7-10). Згідно з п. 7.2.1 договору № 559 від 22 грудня 2010 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою (далі Договору), у разі якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 25 % річних (при погашенні кредиту та процентів за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за звітним). В іншому випадку плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 25 % річних. Згідно з п. 7.3 договору № 559 від 22 грудня 2010 року клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати виписку по картрахунку відповідно до п. 6.1.7 та сплачувати проценти за користування кредитом на підставі цієї виписки не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним згідно з п. 6.1.2. Погасити отриманий кредит в повному обсязі Клієнт зобов'язаний при закінченні терміну дії картки та не- подовженню терміну її дії. В разі порушення терміну погашення кредиту Клієнт сплачує в касу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (для картрахунків в іноземній валюті - подвійної ставки, що діє за дозволеним кредитом) від суми прострочених платежів за кожний день прострочення. Відповідно до п. 8.10 Договору винна сторона, яка не виконала або неналежно виконала зобов'язання за цим Договором, зобов'язана відшкодувати іншій стороні завдані цим збитки відповідно до чинного законодавства України, а також сплатити штрафи, пені, визначені законодавством та цим Договором. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною ч.3 статті 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. В судовому засіданні відповідачкою [PERSON] було заявлено клопотання про застосування позовної давності щодо стягнення з неї основного боргу, процентів та пені. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 23 листопада 2016 року по справі № 6-2104цс16 і згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Відповідачкою [PERSON] не визнавалося вчинення оплат готівкою з погашення заборгованості за кредитним договором 25.03.2014 року в сумі 200 гривень, 30.04.2014 року в сумі 150 гривень та 30.05.2014 року, а позивачем було надано суду на підтвердження внесення коштів відповідачем готівкою беззаперечні докази, а саме: заяви на переказ готівки, квитанції, виписку по особовому рахунку. З матеріалів справи вбачається, що з даним позовом позивач [PERSON] акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернуся до суду 08 грудня 2016 року, останній платіж в сумі 150 грн. на погашення кредиту відповідач [PERSON] внесла 01 липня 2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості та даними виписки з особового рахунку. То за такого, суд вважає, що строк позовної давності до основних вимог в частині стягнення основного боргу та нарахованих і прострочених процентів не сплив, а тому є підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача несплаченого основного боргу в розмірі 5 648 грн. 75 коп.; нарахованих процентів в розмірі 3854 грн. 43 коп., розмір яких підтверджено розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку (а.с.5-6,11-112) За даними розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачу пеню за несплачений кредит в сумі 6 856,64 грн. за період з 25 серпня 2012 року по 25.10.2016 року та пеню за несплачені відсотки в сумі 130,15 грн. за період з 25 серпня 2012 року по 25.10.2016 року. Оскільки, згідно з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені), тому суд вважає, що потрібно стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несплачений кредит та пеню за несплачені відсотки за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду, а саме: за період з 08 грудня 2015 року по 08 грудня 2016 року, тобто пеню за несплачений кредит в сумі 2002 грн. 79 коп. та пеню за несплачені проценти в сумі 41 грн. 18 коп. відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до матеріалів справи позивачем - (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що позивач виконав умови договору та надав відповідачеві кредит. Однак, відповідачем [PERSON] всупереч вимогам договору не здійснено погашення всієї заборгованості по картрахунку. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, то суд вважає за необхідне задовольнити позов позивача частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 559 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою від 22 грудня 2010 року станом на 25 жовтня 2016 року в сумі 11 547 (одинадцять тисяч п'ятсот сорок сім) гривень 15 (п'ятнадцять) копійок, яка складається з: основного боргу в розмірі 5 648 грн. 75 коп.; нарахованих процентів в розмірі 3854 грн. 43 коп.; пені за несплачений кредит в розмірі 2002 грн. 79 коп. та пені за несплачені проценти в розмірі 41 грн. 18 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 964 гривні 95 коп. (11547,15 х 1378 : 16489,98 = 964,95). На підставі викладеного,

Outcome: partial