Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті попередніх співвласників спадкоємець за заповітом [PERSON] 25.09.2015 продала [PERSON] Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки, але виключно на умовах договору купівлі - продажу від 28.03.2002 без врахування рішення Охтирського міськрайонного суду від 12.11.2010, реального поділу будинковолодіння, оформлення БТІ технічної документації з урахуванням проведення реального поділу та виготовлення з цього приводу нової технічної документації на будинковолодіння. В зв`язку з чим просить провести в натурі реальний виділ частки зі спільного часткового майна у вигляді будинковолодіння (домогосподарства) за адресою по [ADDRESS] , на користь за співвласником [PERSON] зі складу житлового будинку А-1Жа-а2 з приміщеннями 1-1 площею 12.10 кв.м., 1-2 площею 4.9 кв.м., 1-3 площею 2.0 кв.м., 1-4 площею 17.8 кв.м., 1-5 площею 11.4 кв.м., 2-2 площею 8.2 кв.м., 2-3 площею 8.9 кв.м., 2-4 площею 16.2 кв.м., загальною площею 81.5 кв.м., з окремими входами - виходами, господарських споруд та надвірних будівель на території подвір`я гаражу Б, сарай б, погріб В, ворота №1, огорожа №2, колодязь к, з визнанням на праві володіння, користування та розпорядження [PERSON] , частини житлового будинку А-1Ж зі складовими у вигляді житлової кімнати 2-3 площею 8.9 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 16.2 кв.м., житлової кімнати 2-5 площею 7.0 кв.м., прибудови а веранди 2-2 площею 8.2 кв.м., тамбуру 2-1 площею 5.9 кв.м., загальною площею 46.2 кв.м., житловою площею 32.1 кв.м., за адресою по [ADDRESS] , що складає ідеальну частку 58/100 частин будинковолодіння (домогосподарства). Залишити у володінні, користуванні та розпорядженні співвласника спільної часткової власності [PERSON] частини житлового будинку А-1Ж зі складовими житлової кімнати 1-4 площею 10.7 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 11.4 кв.м., коридору 1-2 площею 4.9 кв.м., кладової 1-3 площею 2.0 кв.м., санвузлу 1-6 площею 4.5 кв.м., прибудови а (І) кухня 1-1 площею 7.6 кв.м., загальною площею 43.9 кв.м., житловою площею 22.1 кв.м., за адресою по [ADDRESS] , що складає ідеальну частку 42/100 частин будинковолодіння (домогосподарства). Об`єкти нерухомості у вигляді сараю « б » та колодязю «к» за адресою по [ADDRESS] залишаються у приватній власності [PERSON] . Об`єкти нерухомості у вигляді тамбуру «а1» площею 2.8 кв.м. та погребу «В» за адресою по [ADDRESS] залишаються у приватній власності [PERSON] . Об`єкти нерухомості у виді Ѕ частини гаражу «Б» та Ѕ частини огорожі №1, 2, за адресою: [ADDRESS] залишаються у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 09.08.2019 відкрито провадження у справі. 03.09.2019 до суду відповідачем надано відзив, в якому відповідач з позовом не погодилась через те, що вона придбала Ѕ, а не 42/100 спірного домоволодіння. Ухвалою суду від 13.09.2019 поновлено строки для подачі відзиву, заява позивача про залишення відзиву без розгляду залишена без задоволення. Також задоволено клопотання позивача про витребування спадкових та інвентарної справи. Позивач, його представники в судове засідання не з`явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, зазначила, що не заперечує проти реального виділу в натурі частики майна у варіанті, запропонованому позивачем. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію довірительки щодо визнання позову. Також зазначив, що для усунення подальших суперечок щодо користування майном, що знаходиться у спільній власності сторін, відповідач позовні вимоги визнає, про що подав письмову заяву. Просив за таких обставин зменшити витрати на правничу допомогу, що підлягають подальшому стягненню з відповідача у зв`язку з задоволенням позову. Суд заслухавши відповідача та її представника, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2002, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., [PERSON] та [PERSON] придбали кожний в рівних долях земельну ділянку площею 708 кв.м., розташовану по [ADDRESS] , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарчих споруд без зміни цільового призначення (а.с.16). Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 2-1001/10 від 12.11.2010 за [PERSON] визнано право власності на 49/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] як за співвласником № 2 варіанту № 1 розподілу домоволодіння, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 72/10 від 18.08.2010 та виділено в користування в житловому будинку літ. «А-1Ж»: житлову кімнату 2-3 площею 8,9 кв.м., житлову кімнату 2-4 площею 16,2 кв.м., частину житлової кімнати 1-4 площею 7,0 кв.м.-8,9 кв.м., житлову кімнату 2-4 площею 16,2 кв.м., частину житлової кімнати 1-4 площею 7,0 кв.м. - загальна площа 32,1 кв.м. вартістю 17596 грн., прибудову літ. «а»: веранда 2-2 площею 8,2 кв.м. вартістю 5189 грн., по надвірних будовах і спорудах: Ѕ частину гаражу літ. «Б», сарай літ. «б», колодязь літ. «к», Ѕ частина воріт №1, Ѕ частина огорожі №2 загальною вартістю 11714 грн., загальна сума всіх будов становить 34499 грн. Крім того, за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 354 кв.м., а саме: частину площі земельної ділянки загального користування - 79 кв.м. та земельну ділянку індивідуальної власності 275 кв.м. В свою чергу, за [PERSON] визнано право власності на 51/100 частину домоволодіння по [ADDRESS] , як за співвласником №1 варіанту №1 розподілу домоволодіння, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 72/10 від 18.08.2001 та виділено в користування в житловому будинку літ. «А-1Ж»: коридор 1-2 площею 4,9 кв.м., кладова 1-3 площею 2,0 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 11,4 кв.м, частина житлової кімнати 1-4 площею 10,8 кв.м. - загальна площа 29,1 кв.м. вартістю 15952 грн., прибудова літ. «а»: кухня площею 12,1 кв.м вартістю 7658 грн. По надвірних будовах і спорудах: тамбур літ. «а1», Ѕ частина гаража літ. «Б», погреб літ. «В», Ѕ частина воріт №1, Ѕ частина огорожі №2, загальна вартість всіх будов становить 36233 грн. Також за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 354 кв.м., а саме частину площі земельної ділянки загального користування - 79 кв.м. та земельну ділянку індивідуальної власності 275 кв.м. (а.с.17-44). 21.04.2014 померла [PERSON] , а 08.09.2014 - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть зазначених осіб, серії [NUMBER] від 27.05.2014 та серії [NUMBER] від 09.09.2014, виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с.45,46). Як вбачається зі змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Ковальчук В.М., [PERSON] , на підставі заповіту, посвідченого Охтирською міською державною нотаріальною конторою від 29.05.2014, зареєстрованого в реєстрі за № 2-306, отримала у спадщину після смерті [PERSON] Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на приватній земельній ділянці загальною площею 0,0708 га, кадастровий номер якої 5910200000:08:007:0018. На земельній ділянці знаходиться один цілий рублений, обшитий залізом житловий будинок, житловою площею 54,1 кв.м., загальною площею 90,1 кв.м., зазначений під літерою «А-1ж» та побутові споруди: прибудова «а», тамбур «а1», тамбур «а2», гараж «Б», сарай «б», погріб «В», огорожа №1,2, колодязь «к», що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. від 28.03.2002 за № 1984, зареєстрованого в КП «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» 05.04.2002 за № 575. Вартість спадкового майна згідно заповіту про експертну оцінку становить 53565,00 грн. (а.с.47,49). Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №47506260 від 12.11.2015 за [PERSON] зареєстровано право власності на зазначене у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 12.11.2015 майно (а.с.48). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] станом на 22.10.2015 власниками зазначеного житлового будинку по Ѕ його частині є [PERSON] , згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.11.2015 та [PERSON] , згідно з договором купівлі-продажу від 25.09.2015 (а.с.50-57). Так, за договором купівлі продажу частини житлового будинку від 25.09.2015, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М., [PERSON] придбала у власність Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0708 га, кадастровий номер 5910200000:08:007:0018 по [ADDRESS] . На земельній ділянці знаходиться один цілий житловий будинок з прибудовою, тамбуром, житловою площею 54,3 кв.м., загальною площею 90,1 кв.м., зазначений під літерою «А.а.а1,а2» та побутові споруди: гараж «Б», сарай «б», погріб «В», огорожа №1,2, колодязь «К». На момент продажу зазначена частина житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд належить продавцю [PERSON] на праві приватної власності та був отриманий нею згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.11.2014, виданого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу №160 Ковальчук В.М. (а.с.38). Того ж дня, 25.09.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М., за яким [PERSON] придбала у власність Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,0708 га. по [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5910200000:08:007:0018, яка належала продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.2014, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу № 1603 Ковальчук В.М. Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки її вартість становить 17000 гривень (а.с.59). 25.09.2015 за [PERSON] зареєстровано у державному реєстрі речових прав на придбані нею, зазначені вище, об`єкти нерухомості, що вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44553781 від 25.09.2015 та № 44554666 від 25.09.2015 (а.с.60,61). Згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/3012/18 від 09.02.2018 в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.2014, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1601, скасування права власності та державної реєстрації права власності та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку від 25.09.2015, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1500 відмовлено за необґрунтованістю (а.с.67-76). Зокрема судом зазначено, що [PERSON] та [PERSON] не здійснили державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2010, а тому посилання позивача на те, що нотаріус нібито невірно зазначив при оформленні та видачі у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 03.11.2014 на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця, а саме договір-купівля-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 28.03.2002 без врахування рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2010 не можуть бути прийняті судом до уваги з вищевикладених підстав. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/3185/18 від 23.11.2018, залишеним без змін колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Сумського апеляційного суду від 20.02.2019, [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог до [PERSON] . про розрахунок відповідних ідеальних часток нерухомого майна у праві спільної часткової власності, оскільки нею не доведено порушення її права відповідачем (а.с. 77-89). Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 цього Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Як вбачається з технічної документації, сторонам може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійними виходами (квартиру). Згідно з висновком будівельно-технічного дослідження № 1094, складеного 26.03.2018 судовим експертом Андрєєвим Л.Г. за заявою [PERSON] , у житловому будинку літ. «А-1ж» та надвірних будівлях, садиби, розташованої за адресою: [ADDRESS] [PERSON] належить 58/100 ідеальних часток (а.с.102-106). Враховуючи визнання позову відповідачем, можливості виділення сторонам відокремленої частини будинку із самостійними виходами, такий виділ не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. За приписами статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку з`ясування обставин справи та дослідження доказів, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем (384,20 грн), підлягає поверненню з державного бюджету. Інші 50 % - підлягають стягненню з відповідача (384,20 грн). За змістом ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (частина 4 статті 137 ЦПК України). Як вбачається зі статті 137 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надається саме адвокатами. У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). З аналізу положень статті 137 ЦПК України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Судом встановлено, що 17.07.2019 між адвокатом Нежевело В.В. та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.92). Виконана адвокатом Нежевело В.В . робота зафіксована у акту приймання-передачі (а.с. 94-95) та додатковому акті (а.с. 131-132), що виконувалася 11 годин. З врахуванням вартості 1 години - 500 грн. - витрати на правничу допомогу склали 5500 грн. Водночас, суд враховує, що даний спір не є складним, оскільки відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначним, не потребує значного витрачання часу для підготовки правової позиції та складання позову і інших заяв по суті справи, позивач не обґрунтовує значення справи, у тому числі вплив розгляду справи на його репутацію або публічним інтересом до справи. Таким чином, проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, вважаю, що надані позивачем докази не свідчать про співмірність заявленого розміру витрат на правову допомогу до фактичних обставин справи, а тому розмір витрат на правничу допомогу необхідно зменшити до суми 2000 грн. Судові витрати за залучення експерта (а.с. 107) розподілу не підлягають, оскільки були понесені у зв`язку з розглядом іншої справи, що знайшло відображення у рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.11.2018 № 583/3185/18.

Outcome: approved