overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

03.02.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, про що зазначив в позовній заяві (а.с.1,14). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без її участі (а.с.15-17). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 1999 року Виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, відповідний актовий запис № 18 (а.с.6). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини у 2018 році з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " і бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем " [PERSON] ", суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

03.02.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача: [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1). Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю, про що суду надали відповідні заяви (а.с.3). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі (а.с.36). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, відповідний актовий запис № 380 (а.с. 6). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Сторони припинили шлюбні відносини у 2012 році з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають. Майнового спору та спору щодо виховання та місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " і бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем " [PERSON] ", суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 28.05.2013 року та 10.09.2013 року під час проведення перевірки представниками ХМЕМ за адресою відповідача було виявлено факт без облікової споживання електричної енергії, про що було складено акт про порушення правил користування електричною енергією №224534 та акт №224859. Своїми діями відповідач, як споживач електроенергії порушив положення "Правил користування електроенергією для населення". Розмір збитків, завданих відповідачем енергопостачальнику за актом складає 1965 грн. 21 коп., які в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків в розмірі 1965 грн. 21 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з наведеного та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини, особовий рахунок не оформлено. Відповідно до акту №224534 від 28.05.2013р. та акту №224859 від 10.09.2013 року про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, за адресою відповідача, а саме: [ADDRESS], під час проведення перевірки було виявлено факт без облікового користування електричною енергією. Розмір збитків, завданих відповідачем у зв'язку з без обліковим споживанням електричної енергії складає 1965 грн. 21 коп., згідно розрахунку вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН та протоколу засідання ХМЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕН. Враховуючи, що відповідачем порушені вимоги ст.ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" та п.п. 37, 48 "Правил користування електричною енергією для населення", суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню . Ст. 88 ЦПК України вказує на те, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття та стягнути витрати по справі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки КП "Барське будинкоуправління" № 274 від 26.03.2015 року неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення." Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] до досягнення ним повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від подружнього життя у них народився син- [PERSON] [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не є інвалідом, він працює та має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Відповідач разом з ними не проживає та матеріальної допомоги не надає, тому позивачка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1286 грн. з усіх видів доходу щомісячно. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги змінила та просила стягнути замість 1286 грн. - 700 грн. щомісячно з усіх видів доходу. Відповідач проти позову про стягнення з нього аліментів у розмірі 700 грн. щомісячно з усіх видів доходів не заперечував. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає повному задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції від 13.09.2001 р, актовий запис № 668, [PERSON] народився [INFO] року, батьком дитини є відповідач [PERSON]. На даний час дитина проживає разом із матір"ю - [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає достатньої регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має для цього матеріальну можливість, аліменти більш нікому не сплачує, утриманні має неповнолітню дитину тому має можливість та згоден надавати допомогу у розмірі 700 грн. щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" , суд, відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] до досягнення нею повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від подружнього життя у них народилась дитина - донька [PERSON] [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Аліменти більше нікому не платить, на утриманні неповнолітніх дітей, недієздатних батьків, повнолітніх дітей немає. Відповідач не є інвалідом. Відповідач разом з ними не проживає та матеріальної допомоги не надає, тому позивачка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що відповідач має змогу надавати саме таку матеріальну допомогу, бо має достатній заробіток. Відповідач проти позову заперечував частково, вказував, що не має достатнього заробітку для виплати такої суми аліментів, Відповідачка заперечувала проти пояснень відповідача, щодо важкого матеріального становища та пояснила, що знає про його доходи та заробітки, і що відповідач має достатній заробіток, хоча і не офіційний, і має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1000 грн. щомісячно і навіть більше. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції 07.09.2004 року, актовий запис № 3373, [PERSON] народилась 21.08.2004 року, батьком дитини є відповідач [PERSON]. На даний час дитина проживає разом із матір"ю - [PERSON]. та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає достатньої регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має для цього матеріальну можливість, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" , суд, відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду за участю заінтересованої особи [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин, з тих підстав, що як стверджує 28 липня 2016 року померла його рідна баба [PERSON]. Так як діти спадкодавиці: [PERSON] та [PERSON] померли раніше матері, він будучи спадкоємцям, 06.09.2016 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті баби. Інша спадкоємиця - онука померлої [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, про що подала відповідну заяву. При цьому у його свідоцтві про народження прізвище матері вказано як [PERSON], а у її свідоцтві про смерть - [PERSON], що перешкоджає в оформленні спадщини після смерті баби. Просить встановити факт, що він є сином [PERSON], яка померла 23.03.2015 року Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримує. Від заінтересованої особи [PERSON] також надійшла заяви, в якій вона просять розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] ( до шлюбу Тронд) [PERSON], яка померла 23.03.2015 року. Вищезазначене підтверджується наданими заявником документами, а саме: копією свідоцтва про народження заявника ІІІ-АМ № 353560, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, з якого вбачається, що 12.11.1983 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], які вказані батьками заявника, в результаті укладення шлюбу [PERSON] [INFO], уродженка м. Бершадь Вінницької області змінила прізвище на "Белуга"; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-ВЛ №491227, де вказано що остання померла 23.03.2015 року у віці 48 років. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту родинних відносин між померлою [PERSON] та заявником [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявника, як спадкоємця після смерті своєї баби - матері [PERSON], суд дійшов висновку, що заяву про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин в якій зазначає, що в с.Богданове Благовіщенського району Кіровоградської області проживала її мати - [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна. Для отримання зазначеної спадкової маси [PERSON] необхідно підтвердити факт родинних відносин, оскільки в правовстановлюючих документах а саме в її свідоцтві про народження,в графі прізвище матері записано [PERSON], хоча по всім іншим документах вона значиться [PERSON]. Тому заявниця просить суд, встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] року є її матір"ю. Заявник в судове засідання не з"явилася, направила до суду заяву в якій просить подану нею заяву задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Заінтересована особа представник Богданівської сільської ради в суд не з"явився, направив до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, заперечень стосовно заяви не має. Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду за їх відсутності. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з слідуючих підстав. [PERSON] у відповідності до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] являється донькою [PERSON] ( а.с.4). Згідно пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] жителів с.Богданове Благовіщенського району Кіровоградської області вбачається , що дійсно [PERSON], яка померла [INFO] року являється матір"ю [PERSON] ( а.с. 7-8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22 лютого 2012 року виконкомом Богданівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, [PERSON] померла [INFO] року ( а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог заявника в повному обсязі з таких підстав. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Такі справи розглядаються судом за місцем проживання заявника (ст.257 ЦПК). Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом установлено, із пояснень свідків, досліджених матеріалів справи, що [PERSON] являється матір"ю [PERSON]. Отже, викладене достовірно підтверджує, що [PERSON] являється донькою [PERSON]. Належне документальне підтвердження цього факту -відсутнє, а тому суд вважає необхідним заяву задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved