Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

24 липня 2018 року позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача зняти арешт з трикімнатної квартири [ADDRESS] (колишня Урицького), м. Ромни, та належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП2604717219), накладений підрозділом примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області на підставі виконавчого листа №6-318 від 18.06.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 274000,23 грн. та зареєстрованого Сумською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 27.10.2008 року за реєстровим номером №8115928. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20 лютого 2008 року між ПАТ "Український [PERSON]" та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 08/01. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 22 лютого 2008 року між ПАТ "Український [PERSON]" та [PERSON]М було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого банку в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] (колишня Урицького), м. Ромни. 05.08.2015р. між ПАТ «Український [PERSON]» та [PERSON] (позивачем) було укладено договір про відступлення прав вимог за кредитним договором №08/01 від 22.02.2008р. та договір про відступлення прав за іпотечним договором від 05.08.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 05.08.2015р. за р.№5952, за яким до [PERSON] перейшло право вимог, за кредитним договором №08/01 від 22.02.2008р. та договором іпотеки від 22.02.2008р. Під час проведення дій з передачі іпотечного майна [PERSON] в рахунок погашення кредитного боргу [PERSON] за кредитним договором №08/01 від 22.02.2008р., право вимоги за яким перейшло до [PERSON] на підставі договору про відступлення права вимоги, стало відомо, що на підставі виконавчого листа №6-318 від 18.06.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 274000,23 грн. підрозділом примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований Сумською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністарства юстиції України від 27.10.2008 року за реєстровим номером №8115928. Наявність зазначеного арешту позбавляє позивача його права щодо задоволення вимог до [PERSON] за рахунок квартири, переданої в іпотеку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначає, що на момент укладення договору іпотеки, будь-яких інших обтяжень на предмет іпотеки зареєстровано не було, а тому він має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Позивач надав письмові пояснення до позову та в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити (а.с.134-137). Відповідач - Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області позов не визнав з підстав, викладених у письмовому відзиві. Послався на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження №8648659 з примусового виконання виконавчого листа №6-318 від 18.06.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 274000,23 грн.. 30.09.2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2ч.47 ЗУ «Про виконавче провадження». На даний час виконавче провадження знищено згідно акту знищення від 26.02.2003 р.. з метою забезпечення виконання даного виконавчого листа було накладено арешт на майно належне [PERSON]. у звязку з тим, що виконавчий лист було повернуто стягувану, то підстави для зняття арешту, передбачені ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутні, то арешт, накладений на майно [PERSON] не знімався (а.с.106-108). Представник третьої особи - Сумської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не зявилася, просила розглядати справу без її участі. У письмових поясненнях до позову повідомила, що ДП «НІС» здійснює щодо реєстру лише технічні функції, та неє правонаступником ДП «Інформаційний центр», а тому жодним чином рішення суду у даній справі не вплине на їх права та обовязки (а.с.136). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, в піготовчому судовому засіданні позов визнав. Письмові пояснення по суті позову не подав. Дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року між ПАТ "Український [PERSON]" та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 08/01для придбання квартири під номером 87 в будинку під номером 71 по вул. Гетьмана Мазепи (Урицького) в м. Ромни, у звязку з чим було укладено договір купівлі-продажу від 22.02.2008р. та зареєстровано право власності на зазначену квартиру за [PERSON] (а.с.9-14). У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 22 лютого 2008 року між ПАТ "Український [PERSON]" та [PERSON]М було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого банку в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] (колишня Урицького), м.Ромни. 05.08.2015р. між ПАТ «Український [PERSON]» та [PERSON] (позивачем) було укладено договір про відступлення прав вимог за кредитним договором №08/01 від 22.02.2008р. та договір про відступлення прав за іпотечним договором від 05.08.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 05.08.2015р. за р.№5952, за яким до [PERSON] перейшло право вимог, за кредитним договором №08/01 від 22.02.2008р. та договором іпотеки від 22.02.2008р. Відповідно до п.1.1.1 Договору про відступлення права за іпотечним договором від 05.08.2015р., до прав, котрі є предметом даного Договору і які відступаються за цим Договором (права за іпотечним договором від 22.02.2008р. за реєстровим №651), включаються такі права: вимагати від Боржника ([PERSON]М.) повернення грошових коштів у строк, передбачений Кредитним договором; у разі порушення Боржником строку повернення грошових коштів, визначеного Кредитним договором, або умов, що будуть визначені укладеним Новим кредитором і Боржником новим договором, про порядок і умови погашення заборгованості останнього - звернути стягнення на Предмет іпотеки (трикімнатної квартири [ADDRESS] (колишня Урицького), м. Ромни). Відповідно до квитанції від 05 серпня 2015 № 9633279 [PERSON] сплатив загальну суму вартості відступлених прав передбачених п.2.1. Договору про відступлення прав вимог за кредитним договором №08/01 від 22.02.2008р., в сумі 250\~000,00 грн. на рахунок первісного кредитора (ПАТ «Укрінбанк»), у звязку з чим до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №08/01 від 22.02.2008р. та іпотечним договором (а.с.18-23). Відповідно до заяви від 21.05.2018 р. [PERSON] звертався до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції із заявою про зняття арешту з іпотечного майна [PERSON] накладеного державним виконавцем 27.10.2008р. на підставі виконавчого листа №6-318 від 18.06.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 274000,23 грн.(а.с.24) Листом від 23.05.2018р. головне територіальне управління юстиції у Сумській області повідомило [PERSON] про те, що він має право на підставі п.1ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» звернутись до суду з позовом про зняття арешту з майна, якщо вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові (а.с.25). Заявою від 23.05.2018р. [PERSON] звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції з проханням надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження відкрито державним виконавцем за виконавчим листом №6-318 від 18.06.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 274000,23 грн.(а.с.26). Листом від 23.05.2018р. головне територіальне управління юстиції у Сумській області повідомило [PERSON] про те, що за даними АСВП виконавчий лист №6-318 від 18.06.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 274000,23 грн. на виконання відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції не перебуває (а.с.27). Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч.1 ст.\~56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 4 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналіз заначених норм Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави зробити висновок, що у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції від 27.10.2008р. під час виконання виконавчого листа №6-318 від 18.06.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 274000,23 грн., накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (Урицького) м. Ромни належної [PERSON] (а.с.8). У зв'язку з накладенням арешту на зазначене майно боржника, позивач не може реалізувати своє право згідно з п.1.1.1 Договору від 05.08.2015р. про відступлення права за іпотечним договором (а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~Цивільного Кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в статті 1 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження». Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту частин 6 та 7 статті 3\~Закону України\~«Про іпотеку» випливає, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна. Ст.\~15\~ЦК України передбачено право особи звернутися до суду на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що на даний момент арешт іпотечного майна перешкоджає позивачу, як іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки та у реалізації своїх прав, іпотека виникла раніше накладення даного арешту (арешт накладено 27.10.2008р., а іпотечний договір укладено 22.02.2008р.), відповідач відмовляє позивачу і знятті даного арешту, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту шляхом скасування арешту накладеного підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області на виконання виконавчого листа №6-318 від 18.06.2008 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 274000,23 грн. та зареєстрованого Сумською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 27.10.2008 року за реєстровим номером №8115928, на квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704,80 гривень підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved