Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним договором № R53100523760B від 10 лютого 2014 року у загальній сумі 53 937 гривень 42 копійки та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100523760B від 10 лютого 2014 року, згідно якого банк надав позичальнику кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ "ВТБ Банк" у розмірі 50 000,00 гривень, строком повернення до 10 лютого 2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10% річних. Відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, чим не тільки порушує умови договору, вимоги чинного законодавства України, але й майнові права та інтереси позивача. Загальна сума, що підлягає до сплати позичальником [PERSON] за кредитним договором № R53100523760B від 10 лютого 2014 року становить 53 937 гривень 42 копійки, та складається з: 48 795,90 гривень - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 1 056,63 гривень - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів; 2 344,88 гривень - сума боргу за комісією за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені, нарахованої у зв'язку з порушенням зобов'язань; 1 740,01 гривень - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\- ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2014 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100523760B, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику [PERSON] грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ "ВТБ Банк" у сумі 50000 гривень на строк по 10 лютого 2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних або в іншому розмірі, передбаченому цим договором. Згідно п. 3 кредитного договору, позичальник зобов'язується використати кредит виключно за таким цільовим призначенням: на споживчі потреби в інтересах сім'ї. Відповідно до п.п. 4.3. п. 4 кредитного договору, сторони дійшли згоди, що кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 10 числа кожного місяця (дата списання банком платежів) у відповідності до Графіка, який є невід'ємною частиною цього договору (Додаток) та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з меморіального ордеру № 24691 від 10 лютого 2014 року, ПАТ "ВТБ Банк" перерахувало на рахунок [PERSON] в рахунок кредитних коштів 50 000,00 гривень (а.с. 27). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п.п. 5.1 п. 5 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості, наданого позивачем, відповідачем порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на 25 липня 2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № R53100523760B від 10 лютого 2014 року становить 53 937 гривень 42 копійки, та складається з: 48 795,90 гривень - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 1 056,63 гривень - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів; 2 344,88 гривень - сума боргу за комісією за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені, нарахованої у зв'язку з порушенням зобов'язань; 1 740,01 гривень - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. 08 серпня 2014 року на адресу відповідача з боку позивача було направлено лист-вимогу, з проханням сплатити суму заборгованості за кредитним договором № R53100523760B від 10 лютого 2014 року. В той же час, дана вимога залишилася поза увагою відповідача та заборгованості погашена не була. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи порушення з боку відповідача умов кредитного договору, відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог ПАТ "ВТБ Банк", суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 539 гривень 38 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved