Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва" про визнання прав порушеними та скасування акту. Мотивуючи свої вимоги тим, що службові особи ЖЕД № 206 КП "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва" склали Акт від 05 грудня 2013 року про те, що він, як мешканець квартири [ADDRESS], відмовився надавати доступ працівникам ЖЕДу до його помешкання для зняття показників квартирних засобів обліку холодного та гарячого водопостачання; та вважає даний Акт таким, що не відповідає дійсності, оскільки порушує низку законодавчих актів, а саме порядку доступу до житла, гарантовані Конституцією України та Законами України "Про житлово-комунальні послуги" та "Захист прав споживачів". Так, відповідач не попередив його у встановленому порядку та строки щодо наміру вчинити дії щодо зняття контрольних показників лічильників води, та як наслідок, виклав обставини у Акті, які не відповідають дійсності, й цей факт подавався відповідачем до суду, як доказ його неправомірних дій. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити: визнати, що 05 грудня 2013 року службовими особами ЖЕД № 207 були порушені його права, як споживача в частині доступу до його житла, й зобов»язати вказаних осіб не допускати в подальшому порушень його прав, к споживача; та скасувати оспорюваний Акт, як такий, що порушує його права, та не відповідай дійсним обставинам. В судовому засіданні представник відповідача Матвієнко Н.І., діюча на підставі довіреності від 01 жовтня 2014 року (а.с.13), позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні за недоведеність та безпідставністю вимог. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що службовими особами ЖЕД № 206, як структурного підрозділу КП "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва", складено Акт від 05 грудня 2013 року про те, що [PERSON], як мешканець квартири [ADDRESS], відмовився надавати доступ працівникам ЖЕДу до його помешкання для зняття показників квартирних засобів обліку холодного та гарячого водопостачання (а.с.3), який відповідає положенню п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а тому підстав вважати, що вказаним актом порушені права позивача, як мешканця квартири, немає, адже посадові особи ЖЕД № 206, як структурного підрозділу КП "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва" діяли в межах вказаного положення Закону. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проте, суд вважає, що оспорюваний акт жодним чином не порушує встановлені Законом права позивача, як мешканця квартири, в межах Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки в судовому засіданні позивач визнав той факт, що він, дійсно, не допустив посадових осіб ЖЕД № 206, як структурного підрозділу КП "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва" до помешкання квартири для зняття показників лічильників, оскільки через двері йому не було видно посвідчення вказаних осіб, відповідно, він не міг перевірити їх повноваження. Суд вважає, що така поведінка позивача не узгоджується з положенням п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так як він зобов'язаний був забезпечити доступ до засобів обліку представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення, які у них були, що не спростовується сторонами, для зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору. Окрім того, права позивача й в межах Закону України «Про захист прав споживача» також не порушені, а тому підстав для їх поновлення немає. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов"язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані в ході розгляду справи докази, суд приходить до висновку про те, що складний посадовими особами ЖЕД № 206, як структурного підрозділу КП "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва", акт не суперечить законові, іншим актам законодавства; особи, які його підписали мали необхідний обсяг процесуального посадового статусу, та їх дії узгоджені з положенням п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як такі, що спрямовані на виконання посадових обов»язків в межах вказаного Закону, а зміст акту відмовідає дійсним обставинам. Зважаючи на викладене, правових підстав для задоволення позову немає; підстави, що підтверджують позовні вимоги судом не встановлені. На підставі вищевикладеного, п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: dismissed