Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] в особі представника адвоката Прасолова І.В. звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Підсереднє" з вимогами: - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Підсереднє» (ЄДРПОУ: 00387134, місцезнаходження: 62608, с. Підсереднє, Великобурлуцький район, Харківська область, вул. Центральна, буд. 10) повернути належну йому на праві власності земельну ділянку, площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0232, яка розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та земельну ділянку, площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0231, яка розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, протягом місяця з дня набрання рішення законної сили. На обґрунтування позову зазначив, що є власником земельної ділянки площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0232, яка розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. 01.01.2007 між ним та ВАТ "Підсереднє" було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років. Факт передачі земельної ділянки орендарю підтверджується актом приймання-передачі. 06.11.2007 зазначений договір зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", строк дії договору оренди землі сплив 06.11.2017. Окрім того, є власником земельної ділянки площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0231 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.2014, яка розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. 01.01.2007 між його батьком, [PERSON] та ВАТ "Підсереднє" було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років, факт передачі земельної ділянки орендарю підтверджується актом-приймання-передачі. 06.11.2007 зазначений договір зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", строк дії договору оренди землі сплив 06.11.2017. Відповідно до пункту 21 договору оренди після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у 30-денний термін у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Проте, після закінчення строку дії договору оренди і, станом на день подання даної позовної заяви, належні йому на праві власності земельні ділянки кадастрові номери 6321484200:02:000:0231 та 6321484200:02:000:0232. ПрАТ "Підсереднє", яке є правонаступником ВАТ "Підсереднє", не повернуло та продовжує кристуватися земельними ділянками за відсутності будь-яких додаткових угод до договорів оренди, чим порушує його права як власника. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 29.12.2020 прийнято позовну заяву та відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалами від 25.01.2021 та від 03.02.2021 задоволено клопотання представника позивача Прасолова І.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon. Ухвалою від 23.02.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.00 годину 22.03.2021. ІІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Прасолов І.В. наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позові. Пояснив, що [PERSON] звертався в усному порядку до відповідача з вимогою про повернення земельної ділянки, однак, вимога залишилася без задоволення. Будь-яких повідомлень про намір продовжити строк дії договору від відповідача не надходило. Представник Прасолов І.В. зробив заяву про намір протягом п`яти днів подати докази понесення позивачем витрат у зв`язку з розглядом справи. 23.02.2021 до суду надійшло клопотання від представника ПрАТ "Підсереднє" адвоката Янченкова О.С. про розгляд справи без участі представника ПрАТ "Підсереднє", просив відмовити [PERSON] у задоволенні вимоги щодо відшкодування йому за рахунок відповідача судових витрат в сумі 10 000 грн за необгрунтованістю. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Суд, заслухавши учасників справи, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0232, розташованої на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 062469 від 01.03.2005 (а. с. 8). 01.01.2007 між [PERSON] та ВАТ "Підсереднє" було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0232, який 06.11.2007 зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (а. с. 9-12). Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 01.01.2007 [PERSON] передав, а ВАТ "Підсереднє" прийняло у строкове платне користування (оренду) земельну ділянку - ріллі, загальною площею 6,0250 га, яка знаходиться на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, для використання згідно з цільовим призначенням та умовами вищевказаного договору (а. с. 13). Згідно з п. 8 договору оренди, його укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору оренди, орендав має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 21 договору оренди після припинення дії договору, орендар повертає орендадавцеві земельну ділянку у 30-денний термін у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено (пункт 35 згаданого договору). У пункті 41 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Цей договір укладений у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один із яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0231, розташованої на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.04.2014 державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І., зареєстровано в реєстрі №636. Земельна ділянка належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акту серії ХР №062468. (а. с. 14). 01.01.2007 між [PERSON] та ВАТ "Підсереднє" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0231, який 06.11.2007 зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (а. с. 16-19). Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 01.01.2007 [PERSON] передав, а ВАТ "Підсереднє" прийняло у строкове платне користування (оренду) земельну ділянку, ріллі загальною площею 6,0250 га, яка знаходиться на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, для використання згідно з цільовим призначенням та умовами вищевказаного договору (а. с. 20). Згідно з п. 8 договору оренди, його укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору оренди, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 21 договору оренди після припинення дії договору, орендар повертає орендадавцеві земельну ділянку у 30-денний термін у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено (пункт 35 згаданого договору). У пункті 41 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Цей договір укладений у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один із яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію. V. Норми права, що підлягають застосуванню та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене статтею 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За положеннями статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно з частинами другою та третьою статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У статті 11 Цивільного кодексу України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з таких підстав є відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини. Вказані обставини мають певний часовий проміжок дії, який має початок та закінчення. У частині першій статті 251 Цивільного кодексу України строк визначено як певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином чи рішенням суду (частина третя статті 251 Цивільного кодексу України). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 Цивільного кодексу України. Згідно із частиною третьою статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. У частині першій статті 627 Цивільного кодексу України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тому, вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Тобто сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання. У статті 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом. На час підписання договорів оренди, 01.01.2007, частина друга статті 124 Земельного кодексу України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. У частині другій статті 125 Земельного кодексу України вказано, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Вимога про те, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону, передбачена у частині другій статті 126 Земельного кодексу України. Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон № 161-XIV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. У статті 13 Закону № 161-XIV надано визначення договору оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 цього Закону № 161-XIV). Згідно зі статтею 18 названого Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Статтею 20 Закону № 161-XIV передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 Цивільного кодексу України. Вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Отже, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, дотрималися письмової форми договору та підписали його, він вважається укладеним. Із системного аналізу Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що вказане правило визначення моменту укладення договору стосується лише договорів, які повинні бути укладені у простій письмовій формі. Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону № 161-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Верховний Суд України вказував, що поняття «момент укладення договору» та «момент набрання чинності договором оренди земельної ділянки» різняться змістовим наповненням, а також можуть відрізнятися у часі, про що зазначено і у мотивувальних частинах постанов від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13) та від 13 червня 2016 року у справі № 570/3056/15-ц (провадження № 6-643цс16). У Цивільному кодексі України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення. Статтею 252 Цивільного кодексу України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 Цивільного кодексу України). Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 Цивільного кодексу України). Переважна більшість правовідносин, які урегульовані нормами цивільного законодавства, є відносинами, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків. Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків. Це загальне правило закріплено у статті 631 Цивільного кодексу України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Разом з тим у частині третій вказаної статті обумовлено, що сторони можуть установити, що умови договору застосовуються до відноси між ними, які виникли до його укладення. Момент укладення договору передбачений у статті 640 Цивільного кодексу України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства. У спеціальному Законі № 161-XIV вказано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18). Можна зробити висновок, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства. Поряд з тим, якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом № 161-XIV, який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії саме цих договорів має значення не момент їх підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Такі висновки щодо набрання чинності договором оренди земельної ділянки зроблено у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 570/3056/15-ц (провадження № 6-643цс16), у мотивувальній частині якої міститься роз`яснення аналогічного розуміння правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13). [PERSON] , як орендодавець, та ВАТ "Підсереднє", як орендар, уклали договір оренди земельної ділянки площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0232 - 01.01.2007. При цьому, сторони узгодили у пункті 8 договору строк його дії - 10 років, у пункті 31 передбачили обов`язок орендаря приступати до використання земельної ділянки після набуття чинності даного договору в строки, встановлені при реєстрації цього договору, та у пункті 41 визначили, що цей договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації. Отже, момент укладення договору, а відтак і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору. Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договору його текст не містить. З договору оренди вбачається, що він зареєстрований 06.11.2007 Харківською регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах". Тобто, строк договору закінчився 06.11.2017. За життя [PERSON] , власник земельної ділянки площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0231 [PERSON] , як орендодавець, та ВАТ "Підсереднє", як орендар, уклали договір оренди земельної ділянки 01.01.2007. При цьому, сторони узгодили у пункті 8 договору строк його дії - 10 років, у пункті 31 передбачили обов`язок орендаря приступати до використання земельної ділянки після набуття чинності даного договору в строки, встановлені при реєстрації цього договору, та у пункті 41 визначили, що цей договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації. Отже, момент укладення договору, а відтак і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору. Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договору його текст не містить. З договору оренди вбачається, що він зареєстрований 06.11.2007 Харківською регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах". Тобто, строк договору закінчився 06.11.2017. Стаття 31 Закону № 161-XIV регулює питання припинення договору оренди землі, а саме договір оренди землі припиняється в разі: - закінчення строку, на який його було укладено. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Судом встановлено, що договір оренди землі від 01.01.2007, укладений між [PERSON] та ВАТ "Підсереднє", щодо земельної ділянки, площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0232, укладено на 10 років. Договір набрав чинності 06.11.2007, строк його дії закінчився 06.11.2017. Договір оренди землі від 01.01.2007, укладений між [PERSON] та ВАТ "Підсереднє", щодо земельної ділянки площею 6,0250 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0231, укладено на 10 років. Договір набрав чинності 06.11.2007, строк його дії закінчився 06.11.2017. Договорами оренди, а саме п. 21, передбачено обов`язок повернути земельну ділянку у 30-денний строк після припинення дії договору. Від відповідача ПрАТ "Підсереднє", яке є правонаступником ВАТ "Підсереднє", відзиву на позовну заяву не надходило. Суду не надано будь-яких доказів які б підтверджували намір відповідача реалізувати своє переважне право на поновлення вказаних договорів та повідомлення про це орендаря в строки, зазначені в п. 8 договорів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо розподілу витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем у позовній заяві заявлено про те, що орієнтовний розмір понесених витрат складає 10000 грн., однак, докази на підтвердження вказаних витрат ним буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення, у зв`язку з чим питання про розподіл судових витрат буде вирішено у судовому засіданні додатково.

Outcome: approved