Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 93/2968BCL від 21 вересня 2011 року на суму 3921,96 грн. 19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та TOB «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20130619-К відповідно до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору. Станом на 19.06.2013 року за кредитним договором № 93/2968BCL від 21 вересня 2011 року укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 4 207,54 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 вересня 2011 року між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено договір № 93/2968BCL про надання кредиту на суму 3921, 96 грн. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 93/2968BCL від 21 вересня 2011 року банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування з цільовим використанням: на поточні потреби, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. 19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та TOB «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20130619-К. Відповідно до умов договору факторингу № 20130619-К від 19 червня 2013 року, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача, право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 19.06.2013 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 4207,54 грн. На виконання умов договору факторингу № 20130619-К від 19 червня 2013 року, ПАТ "Платинум Банк" було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до TOB "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" по кредитному договору № 93/2968BCL від 21 вересня 2011 року. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В підтвердження наявності заборгованості позивачем була надана довідка розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором від 21.09.2011 року, згідно з якою заборгованість [PERSON] станом на 19.06.2013 року становить 4 207,54 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 802,5 грн.; з заборгованості по процентам у розмірі 635,11 грн.; з суми пені за порушення графіку погашення заборгованості у розмірі 769,93 грн. Таким чином, оскільки [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved