Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що 1 липня 1990 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. В 1990 році до укладення шлюбу [PERSON] був збудований будинок №831 площею 57,80 кв.м. з надвірними та господарськими спорудами. 24 лютого 2105 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів дружині [PERSON]. 2 березня 2015 року він помер, після чого відкрилася спадщина на належне йому майно. 18 січня 2016 року позивачка звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про прво на спадщину за заповітом. Постановою державного нотаріуса №2 від 18.01.2016 року у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв"язку з чим просила визнати за нею, [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок №831 в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області.\~ \~ Позивачка [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. ЇЇ представник [PERSON] надав заяву про розгляд спарви без його та позивачки участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Лазещинської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. Завідуюча Рахівською держнотконторою [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. [PERSON] ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 2 березня 2015 року. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок №831 в с. Лазещина Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого останній розпорядився шляхом складення заповіту 24 лютого 2015 року. [PERSON] даного заповіту [PERSON] належний йому житловий будинок з надвірними спорудами № 831 в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області заповів дружині [PERSON]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь. \~ [PERSON] власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ \~ Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ [PERSON] характеристики будинку, господарських будівель та споруд №831 в с. Лазещина Рахівського району, виданої ПП [PERSON] спадковий будинок побудований \~у 1990 році. \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ \~ Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ [PERSON] із погосподарської книги №24 с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області житловий будинок №831 в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області дійсно належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. \~ \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. \~ \~ Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких \~юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний \~ строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №251 від 1 лютого 2015 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. [PERSON] даних [PERSON] зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42138540 від 17 листопада 2015 року заповіт, складений 24 лютого 2015 року [PERSON] є чинним і ніким не скасований. \~ \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~ \~ Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved