Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

У квітні 2015 року позивачі звернулись до суду з даним позовом вказуючи, що вони були членами ЖБК «Жовтневий-171» та 09.01.1992 року вони в повному обсязі сплатили вартість квартири [ADDRESS], яка їм була видана рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 13.11.1991 року. На даний час вони зареєстровані та мешкають у вказаній квартирі, проте звернувшись із заявою про реєстрацію корпоративної квартири, вони 08.04.2015 року отримали відмову у проведенні державної реєстрації, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Тому не маючи іншої можливості захисти свої права як власників, вони змушені звернутись до суду з даним позовом, яким просять визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] в рівних частках за кожними. Позивачі в судове засідання не зявились, надали заяви з проханням про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник ЖБК «Жовтневий-171» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не зявилась, надала суду письмові заперечення проти позову з проханням про розгляд справи за її відсутності та зазначивши, що позивачами не надано доказів того, що Маріупольська міська рада порушує, не визнає або оспорює їх права, на підставі чого просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з'явились, надали заяви з проханням про розгляд справи за їх відсутності та про не заперечення проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ордеру на жиле приміщення №000447, виданого Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради народних депутатів 09.01.1992 року, [PERSON] та на членів його сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] видана чотирьох кімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно довідки №7 від 04.03.2015 року, виданої ТОВ «Житло-22» [PERSON], загальний пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] в розмірі 14183 рублів сплачений повністю, що також підтверджується наданими копіями квитанцій. У відповідності до листа департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури від 03.06.2015 року №1029-03 домоволодіння за адресою: м. Маріуполь, вул.. Гранітна, 142 є житлово-будівельним кооперативом «Жовтневий-171». 08.04.2015 року за №1123/4.6-15 Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ММУЮ на заяву [PERSON] від 31.03.2015 року про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру роз'яснено, що процедура отримання правовстановлюючого документу на квартиру не була пройдена, у звязку з чим йому необхідно звертатись до суду для визнання права власності на квартиру. Крім того, відповідно до листа МКП «Маріупольське БТІ» від 19.03.2015 року в МКП «Маріупольське БТІ» не було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Відповідно до ст.15 Закону України "Про власність" від 07.02.1991, № 697-ХП, який був чинним на момент внесення останнього пайового внеску, «член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно». Згідно з положеннями п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Частина 3 ст. 384 ЦК України зазначає, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Як роз'яснює в своїй постанові від 07.02.2014р. за № 5 Пленум ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю - стаття 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про кооперацію", стаття 384 ЦК України. За змістом ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю та ст. 16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Про це ж йдеться і у ст.ст. 60-63 СК України. Таким чином, право спільної власності на квартиру [ADDRESS], у відповідності до ч.1 ст.15 ЗУ «Про власність» та ст.ст. 60-63 СК України виникло в рівних частках у [PERSON] та [PERSON] з моменту повного внесення пайового внеску за квартиру. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved