Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, уточнивши вимоги якого просить стягнути з відповідача, спричинену їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 28006 грн. 54 коп., моральну шкоду в сумі 3000 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 січня 2014 р. по вул. Стуса, 57а в м.Львові сталась дорожньо-транспортна пригода, з вини відповідача, який керуючи автомобілем марки „Форд", порушив Правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з належним їй автомобілем марки «Хонда», внаслідок чого, належний їй автомобіль зазнав технічних пошкоджень, в зв»язку з чим їй було спричинено матеріальну шкоду, яка згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця становить 77 294 грн.03 грн. Оскільки у відповідача був наявний поліс страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ «СК «Уніка» виплатила їй страхове відшкодування в межах страхового ліміту 50 000 грн., решта шкоди в сумі 277 294,03 грн. залишилось невідшкодованою, а тому в т.ч. шкода за втрату товарної вартості в сумі 8418,72 грн., яку просить стягнути з відповідача як особи винної у заподіянні шкоди. Крім того, нею понесені витрати в сумі 800 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, які також просить стягнути з відповідача. Окрім того, внаслідок ДТП їй було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у переживаннях, пов»язаних з пошкодженням автомобіля. Вважає, що розмір грошового відшкодування за моральну шкоду становить 3000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що заявлений позивачем розмір відшкодування є істотно завищеним, оскільки згідно відповіді ТзОВ «Арія Моторс» на ремонт автомобіля позивачки було витрачено лише 39 533,80 грн., хоча СК «Уніка» виплатила їй страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн., тобто, значно більше ніж було потрібно на ремонт. Відтак, вважає, що в діях позивачки та працівників страхової компанії наявні ознаки шахрайства, оскільки останні за рахунок відповідача хочуть отримати кошти, понад реальну вартість ремонту автомобіля позивачки. Відшкодування втрати товарного вигляду автомобіля вважає безпідставним, оскільки позивачем не наведено жодних фактів, що товарний вигляд автомобіля після ремонту погіршився. Крім того, позивачем не обгрунтовано необхідності проведення автотоварознавчого дослідження з власної ініціативи, оскільки це дослідження могло бути проведено спеціалістами страхової компанії, а тому витрати на проведення дослідження в силу п.34.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинна сплачувати страхова компанія. Вважає, що відповідач не спричиняв позивачу моральної шкоди, будь-які докази спричинення такої позивачем не надані, а тому позов є безпідставним, у зв»язку із просить відмовити в його задоволенні . Заслухавши пояснення представників сторін, з»ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що 15 січня 2014 р. по вул. Стуса, 57а в м.Львові, мала місце дорожньо-транспортна пригода між автомобілем позивача марки «Хонда», д.н. [NUMBER] та автомобілем марки «Форд», д.н. [NUMBER], під керуванням відповідача, в результаті якої транспортний засіб позивачки зазнав технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, який в порушення пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем, виїжджаючи з прилеглої території не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі (а.с.6-7). Зазначене підтверджується постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 29.01.2014р., якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказана постанова є обов»язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина відповідача у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №547/01/14 від 03.02.2014р. (а.с.8-20) вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля марки „Хонда", д.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП становить 77 294 грн. 03 коп., вказаним висновком також визначено величину втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля в розмірі 8418,72 грн. Суд приймає до уваги зазначений висновок, оскільки будь-які дані, які б давали підставу сумніватись в його об"єктивності чи неправильності відсутні, питання про проведення судової автотехнічної експертизи сторони не ініціювали. Покликання представника відповідача на те, що спеціалістом безпідставно визначено вартість шкоди в зв"язку з втратою товарного вигляду, суд до уваги не приймає з огляду не те, що пп. 8.6.1. розділу 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої 24.11.2003 р., визначено, що величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відтак, нарахування такої величини лише після проведення ремонтних робіт та оцінки зовнішнього вигляду автомобіля з метою визначення втрати товарної вартості, на що покликається представник відповідача, суперечитиме суті зазначеної норми. Щодо пп. «е» п.8.6.2 вказаної Методики, то таким дійсно передбачено, що величина ВТВ КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо).Однак, абзацом 2 зазначеної норми визначено, що у випадку якщо, крім зазначених складників, пошкоджені складові кузова та оперення, розрахунок величини втрати товарної вартості повинен ураховувати всі пошкодження складників у комплексі. Крім того, на проведення автотоварознавчого дослідження позивачкою понесено витрати в сумі 800 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.21). Як вбачається із відповіді ТзОВ «Арія Моторс» №32 від 12.06.2014р. та відповідних видаткових накладних і квитанцій позивачкою за проведення ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля сплачено 63618,90 грн. (а.с.54-58, 79). Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на лист ТзОВ «Арія Моторс» №22 від 07.05.2014р.(а.с.50), у якому зазначено вартість цього ж ремонту в розмірі 39 533,80 грн., оскільки згідно листа ТзОВ «Арія Моторс» №32 від 12.06.2014р. (а.с.79) у вказаному листі було допущено помилку в частині вартості ремонту. Окрім того, вартість в сумі 63618,90 грн. підтверджується також і нарядом-замовленням, видатковими накладними та квитанціями про оплату позивачкою коштів (а.с.54-58). Відповідно до поліса №АЕ 1955856 цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Уніка», яким визначено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого у розмірі 50 000 грн. В зв»язку із тим, що розмір заподіяної шкоди перевищував розмір страхового ліміту, позивачці виплачено страхове відшкодування в межах такого ліміту в сумі 50 000 грн. (а.с.49). Згідно п.37.2 ст.37 Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком не відшкодовується шкода, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Відповідно ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст.1192 цього ж кодексу розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи вищезазначені положення, зважаючи на те, що для відновлення автомобіля позивачкою сплачено 63618,90 грн., а також те, що 50000 грн. зазначеної шкоди виплачено ПрАТ «СК «Уніка», суд вважає, що стягненню із відповідача у відповідності до ст.1194 Цивільного кодексу України підлягає шкода в розмірі 13 618,90 грн. Крім того, із відповідача в користь позивачки підлягає стягненню шкода, пов»язана із втратою товарного вигляду автомобіля, яка визначена висновком спеціаліста, в сумі 8 418,72 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн. в силу ст.1194 Цивільного кодексу України, оскільки виходить за межі страхового ліміту, виплаченого ПрАТ «СК «Уніка». Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Така може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Однак, всупереч вимог ст.10,60 ЦПК України позивачкою не надано суду жодних доказів в підтвердження вищезазначених обставин, які б свідчили про заподіяння їй моральної шкоди, в зв"язку із чим, суд приходить до висновку, про те, що в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача в користь позивачки підлягають понесені нею судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог 220,63 грн. сплаченого судового збору та 1333,33 грн. витрат на правову допомогу. На підставі ст.ст.22,23, 1166, 1167, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та

Outcome: approved