Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра» та фізичною особою резидентом України гр. [PERSON] було укладено Кредитний договір № 39/П/19/2008-840,згідно з умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 238 760 доларів США 00 центів зі сплатою відсотків у розмірі 12,99 % річних, строком до 08.02.2033 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між Банком та відповідачем було укладено Іпотечний договір від 08 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 534. На підставі Договору іпотеки, Банку було надано іпотеку земельну ділянку, загальною площею - 0,2500 га., кадастровий номер 3222480601:01:053:0084, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на належить відповідач на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 лютого 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 531. Кредит було отримано відповідачем 08 лютого 2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки від 08 лютого 2008 р. Таким чином, слід говорити про те, що позивач, як кредитодавець повністю виконав свій обов'язок передбачений ст. 1054 ЦК України. Поряд з цим, відповідач свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконує. Зокрема, відповідно до п.п. 4.3.2., 4.3.3. кредитного договору відповідач зобов'язався суворо дотримуватися положень цього Договору, а також договору іпотеки, укладеного в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі, порядку і строки, визначені в кредитному договорі. Згідно п. 3.3.1., п. 3.3.2., п. 3.3.3. кредитного договору, відповідач зобов'язувався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімально необхідний платіж у валюті кредиту у сумі 2730,00 дол. США. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору , у випадку прострочення виконання зобов'язання позичальником щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3. кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3. за виключення п. 4.3.3., 4.3.4. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % відсотків від суми кредиту, визначеної у п.п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. На підставі викладеного, у відповідача станом на 04.06.2014 р. утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 414 952 дол. САШ 19 центів та 619 532,59 грн. Тому позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 08 лютого 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 534. На підставі Договору іпотеки, Банку було надано іпотеку земельну ділянку, загальною площею - 0,2500 га., кадастровий номер 3222480601:01:053:0084, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на належить відповідач на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 лютого 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 531, з метою погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 39/П/19/2008-840 від 08 лютого 2008 року в сумі - 414 962 долари США 19 центів та 619 532,59 грн., шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству "Комерційний Банк "Надра" всіх повноважень продавця предмету іпотеки (в тому числі, але не виключно: - отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; - отримувати всі необхідні документи та довідки, необхідні для продажу вище зазначеного предмета іпотеки, у Державній реєстраційній службі України, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, в інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладення договору купівлі- продажу предмету іпотеки; - звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити підпис від свого імені за одержання експертної оцінки; - отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу - отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг тощо. На час реалізації предмету іпотеки передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» з правом заміни замків, обладнанням охоронними пристроями предмета іпотеки. Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" суму сплаченого судового збору в розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вагомих причин своєї неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи за наступного. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Стаття 33 даного Закону визначає що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про іпотеку» у разі звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем наступний іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов'язання перед наступним іпотекодержателем не настав. Як встановлено в судовому засіданні, 08 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра» та фізичною особою резидентом України гр. [PERSON] було укладено Кредитний договір № 39/П/19/2008-840,згідно з умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 238 760 доларів США 00 центів зі сплатою відсотків у розмірі 12,99 % річних, строком до 08.02.2033 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 08 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 534. На підставі Договору іпотеки, Банку було надано іпотеку земельну ділянку, загальною площею - 0,2500 га., кадастровий номер 3222480601:01:053:0084, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на належить відповідач на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 лютого 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 531. Кредит було отримано відповідачем 08 лютого 2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки від 08 лютого 2008 р. Тобто позивач, як кредитодавець повністю виконав свій обов'язок передбачений ст. 1054 ЦК України. Поряд з цим, відповідач свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконує. Зокрема, відповідно до п.п. 4.3.2., 4.3.3. кредитного договору відповідач зобов'язався суворо дотримуватися положень цього Договору, а також договору іпотеки, укладеного в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі, порядку і строки, визначені в кредитному договорі. Згідно п. 3.3.1., п. 3.3.2., п. 3.3.3. кредитного договору, відповідач зобов'язувався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімально необхідний платіж у валюті кредиту у сумі 2730,00 дол. США. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору , у випадку прострочення виконання зобов'язання позичальником щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3. кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3. за виключення п. 4.3.3., 4.3.4. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % відсотків від суми кредиту, визначеної у п.п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. Згідно розрахунків наданих позивачем, станом на 04.06.2014р., заборгованість [PERSON] за Кредитним договором, складає 414 952 дол. США 19 центів та 619 532,59 грн., яка з складається: заборгованості за кредитом - 234 594,60 дол. США; заборгованості за відсотками - 180 357,59 дол. США; пені - 28 316,68 дол. США (еквівалент 336 121,96 грн.); штрафу за порушення умов кредитного договору - 23 876,00 дол. США (еквівалент 283 410,63 грн.). Відповідно до ч. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення значної заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача, які забезпечені договором іпотеки підлягають до задоволення. Однак, суд відмовляє в частині вимог звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу від імені позивача, та у вимогах щодо наданню позивачу всіх повноважень продавця іпотеки та передання предмета іпотеки в управління позивачу, оскільки відповідно до Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 572, 575, 589, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про Іпотеку», постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та

Outcome: partial