Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому вказує, що 04 вересня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір № ZPC0R209820140, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 5543,14 грн., зі сплатою щомісяця відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 03 вересня 2016 року. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем, станом на 15 серпня 2014 року, у нього виникла заборгованість в сумі 6998,39 грн. В позові позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві позивач просить справу розглянути у відсутність його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд доходить до наступних висновків. Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Матеріалами справи встановлено, що 04 вересня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір № ZPC0R209820140, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 5543,14 грн., зі сплатою щомісяця відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 03 вересня 2016 року. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем, станом на 15 серпня 2014 року, у нього виникла заборгованість в сумі 6998,39 грн., а саме: 5543,13 грн. заборгованості за кредитом, 4,88 грн. заборгованості по процентам, 640,92 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 309,45 грн. штрафу (процентна складова). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved