Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

24 травня 2016 року до Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла позовна заява КС "Вигода" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій позивач просить суд стягнути солідарно з: 1. [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість по договору кредиту №А35546 від 27.03.2015р., яка виникла станом на 31.05.2016р. у сумі 16130,68 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.; 2. [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість по договору кредиту №А35546 від 27.03.2015р., яка виникла станом на 31.05.2016р. у сумі 16130,68 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.; 3. [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість по договору кредиту №А35546 від 27.03.2015р., яка виникла станом на 31.05.2016р. у сумі 16130,68 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.03.2015р. між кредитною спілкою "Вигода" та [PERSON] було укладено договір кредиту №А35546 про надання кредиту у розмірі 20000,00 грн. на строк 24 місяці із платою 46,5% річних. Така сума кредиту була видана відповідачу 27.03.2015р., однак такий порушив графік розрахунку кредиту і станом на 31.05.2016р. така заборгованість складає 16130,68 грн. Також вказує, що відповідно до договорів поруки від 27.03.2015р. солідарний обов'язок щодо повернення коштів за кредитом взяли на себе відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача, зазначивши що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання, які були призначені на 25.07.2016р., 08.08.2016р. та 30.08.2016р. не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. З огляду на повторну неявку відповідачів, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 27 березня 2015 року між Кредитною спілкою "Вигода" та [PERSON] було укладено договір кредиту №А35546, за умовами п. 1.1. якого, кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 1.4. цього договору визначено, що кредит надається строком на 24 місяці до 27.03.2017р. У пункті 3.1. договору сторони погодили фіксовану процентну ставку у розмірі 46,5% річних. Окрім цього договору, сторона підписали Графік розрахунку по цьому договору кредиту із кінцевою датою повернення 27.03.2017р. Із видаткового касового ордеру від 27.03.2015р. видно, що [PERSON] видано кредит згідно договору №А35546 у сумі 20000,00 грн. Як видно із карточки платежів по кредитному договорі №А35546 від 27.03.2015р., позичальник допустив порушення графіку сплати кредиту 31 травня 2015р., а як стверджується розрахунком здійсненим позивачем, залишок заборгованості по кредиту станом на 31.05.2016р. становить 15237,71 грн., а відсотків 954,07 грн., разом 16130,68 грн. 24.07.2016р. позивач звертався із претензією щодо сплати суми боргу до відповідача [PERSON], яка ним отримана 30.07.2016р. Відтак, судом встановлено, що позичальник отримав кредит, однак частково його не повернув у визначений договором строк, що свідчить про порушення прав позивача. Вирішуючи даний спір суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за цим договором та факт їх часткового неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, то суд дійшов до висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Тому, суд дійшов до висновку, що позивач підставно вимагає стягнення суми заборгованості по кредиту із відповідача [PERSON] Вирішуючи питання про стягнення заборгованості по кредиту із інших відповідачів суд враховує наступне. Так, відповідно до договорів поруки від 27.03.2015р. за №№ 37, 38, 39 відповідно, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] взяли на себе відповідальність поручителя за зобов'язаннями [PERSON] за договором кредиту №А35546 від 27 березня 2015 року. З матеріалів справи також встановлено, що позивач звертався із претензіями від 24.07.2015р. щодо погашення суми боргу до відповідачів, які отримані ними, зокрема [PERSON] отримала 31.07.2016р., [PERSON] 04.08.2015р., а [PERSON] 30.07.2016р. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. А згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач також підставно вимагає стягнення суми боргу із поручителів за зобов'язанням [PERSON] При винесенні рішення відносно поручителів, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові від 11.03.2015р. № 6-35цс15, де вказано, що "ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.". Відтак, суд вважає вірним формулювання позовних вимог позивача, якими він просить стягнути суму заборгованості із боржника та солідарно із кожного з поручителів окремо, причому не визначаючи солідарності між самими поручителями. Тому, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Вирішуючи питання про стягнення судового збору з відповідачів, суд,

Outcome: approved