Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

10 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ "ПриватБанк"), звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 січня 2014 року між Банком та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 1 400 грн. 00 коп у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заява позичальника разом з Пам'яткою, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. Посилаючись на зазначені обставини та неналежне виконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого станом на 23 лютого 2017 року утворилась заборгованість в сумі 13 415 грн. 23 коп., яка складається з 1 389 грн. 71 коп. заборгованості за кредитом; 10 910 грн. 51 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 115 грн. 01 коп. заборгованість по штрафам (500 грн. (фіксована частина), 615 грн. 01 коп. (штраф процентна складова), позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, до позовної заяви долучено клопотання з проханням розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги банк підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з'явився. Судова повістка разом із розпискою надсилалась за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача: с. Велика Мечетня, вулиця Б.Хмельницького, 14 Кривоозерського району Миколаївської області та у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судове повідомлення вручене відповідачу належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач в суд не надіслав. У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 січня 2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір шляхом оформлення анкети-заяви про приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), де вказано, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг. На підставі зазначеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 1 400 грн. 00 коп, зі зміною умов кредитування та обслуговування кредитної картки, зі сплатою за користування кредитом 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, сплатою щомісячної комісії в розмірі 2,5 % за розрахункове обслуговування кредиту. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Згідно пункту 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, які разом із Правилами користування платіжною карткою та заявою відповідача складають між банком і відповідачем договір, останній діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. За змістом пункту 2.1.1.2.1. Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно діючих тарифів (п. 2.1.1.2.12 Умов). 03 січня 2014 року відповідачу була видана платіжна картка "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". Відповідач неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 4), останній платіж здійснив 19.02.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 2 За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з розрахунком, станом на 23.02.2017 року утворилась заборгованість в сумі 13 415 грн. 23 коп., яка складається з 1 389 грн. 71 коп. заборгованість за кредитом; 10 910 грн. 51 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 115 грн. 01 коп. заборгованість по штрафам (500 грн. (фіксована частина), 615 грн. 01 коп. (штраф процентна складова) . За такого, суд прийшов до висновку, що відповідач повинен відповідати за неналежне виконання кредитного договору і нести негативні наслідки таких своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved