Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

У вересні 2018 року позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просять визнати за ними по 1/2 частині за кожним, всі права забудовника, в тому числі: право здачі та введення об'єкта нерухомого майна до експлуатації, реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті їх матері - [PERSON], яка померла [INFO] В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що після смерті їх матері - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадкодавиця на випадок своєї смерті заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є її діти: позивачі - [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли. Проте, нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, оскільки позивачами не було подано документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, що передбачено ст. 68 Закону України "Про нотаріат". Через неможливість в позасудовому порядку оформити спадкові права, прзивачі були змішені звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, представник позивачів [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача - Миколаївська міська рада, в судове засідання не з'явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Миколаєві померла мати позивачів - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Із копії спадкової справи № 264/2008 заведеної до майна померлої [PERSON] державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори вбачається, що остання на випадок своєї смерті заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є її діти - [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли в установленому законом порядку. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, оскільки позивачами не було подано документи, що посвідчують право власності на спадкове майно, що передбачено ст. 68 Закону України "Про нотаріат". Як вбачається із матеріалів справи, що згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 04.07.1982 року [PERSON] (батьку позивачів) було надано земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Право власності на земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] за реєстровим номером 108 від 06.07.1982 року. В подальшому на земельній ділянці по [ADDRESS] було побудовано: житловий будинок літ. А-1 (1982р.); сарай літ. Б (1984р.); душ літ. В; І, ІІ - споруди; № 1,2,3,4,5,6,7 - огорожа, які не належать до самочинного будівництва. Відповідно до довідки ММБТІ від 27.07.2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.08.2018 року право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано (а.с.20-23). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13) Фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу норми п.1 ч.І ст.549 спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Через свою необізнаність, [PERSON] своєчасно не зареєстрував право власності на себе, а в подальшому [PERSON] не оформила спадкові права на себе, у зв'язку з чим спадкове майно не є зареєстрованим та відповідно не може бути об'єктом спадкування. Об'єктами цивільних прав відповідно до ст.177 ЦК України та ст.190 ЦК України є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права. Відповідно до ч.1 ст. 178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від одного особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином , якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або є невід'ємними частинами фізичної або юридичної особи. У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам даються роз'яснення про те, що при здійсненні будівництва згідно із законом, у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини. З поданих позивачами доказів вбачається, що вони прийняли спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, є спадкоємцями першої черги за законом, та не має інших способів для захисту свого права на спадщину, а тому суд вважає що відповідно до ст. 16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту шляхом переведення на них прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved