Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

24 грудня 2015 року Приватне підприємство «Агрохім» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Кіровоградській області про визнання права власності на майно, а саме: насіння соняшника в кількості 521 т.; насіння кукурудзи в кількості 308,640 тон (зазначені в Акті як 400 т. соняшнику та 200 т. кукурудзи) за Приватним підприємством «Агрохім»; виключення зазначеного майна з акту опису й арешту майна від 12.10.2015 року та зобовязати відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області звільнити майно з-під арешту. Позов обґрунтовано тим, що в межах виконавчого провадження, відкритого за заявою [PERSON] про примусове виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 28.07.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договорами позики 2654853,88 грн., 12 жовтня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] було складено акт опису і арешту майна (далі - Акт) у присутності понятих, за яким проведено опис майна, що нібито належить [PERSON], а саме насіння соняшнику в кількості 400 т., яке знаходиться в складських приміщеннях за адресою: вул. Радянська, 14 А, с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області та насіння кукурудзи в кількості 200 т., яке знаходиться в складському приміщенні №18 за адресою: вул. Радянська, 14 А, с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області. 15 вересня 2015 року між [PERSON] (Орендодавець) та ПП «Агрохім» (Орендар) укладено договір оренди, відповідно до умов якого позивач прийняв в оренду комплекс складських приміщень, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область Бобринецький район с.Новоградівка вул. Радянська, 14 А. Вказані складські приміщення належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Насіння соняшнику в кількості 521 тонн, що знаходилось в орендованих складах було поставлено позивачу на виконання умов договору купівлі-продажу №5 від 16.01.2015 року укладеного між ПП «Агрохім» та ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ". Також в орендованих складських приміщеннях знаходилась кукурудза, загальною кількістю 308,640 тон, належність її позивачу ПП «Агрохім» підтверджується накладною №1 від 01 жовтня 2015 року та видатковою накладною №5 від 09 жовтня 2015 року. У вказаній кількості було вивезено майно позивача. Із складеного державним виконавцем акту від 12.10.2015 року, вбачається, що вивезення зерна соняшнику та кукурудзи відбувалось без визначення якості (не проводився відбір проб, не визначались якісні характеристики зерна відповідно з діючими для цих культур стандартам) та кількості (автомобілі не зважувались: вага-нетто та вага бутто (тарування) не визначались). Інформацію, де проводиться тарування транспортних засобів, та чому не здійснюється пломбування завантажених автомобілів державний виконавець надати не зміг. Посилаючись на п.5.1.4 Інструкції «Про проведення виконавчих дій» за якою стягнення звертається тільки на майно боржника, яке належить йому на праві власності, а також на ч.ч.1, 2 ст. 55, п.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Конституції України, ст. 2, 48 Закону України «Про власність», 321 ЦК України просить виключити майно з акту опису і відповідно до нього повинен бути знятий арешт, оскільки описане державним виконавцем майно не належить [PERSON] на праві власності, а належить Приватному підприємству «Агрохім». Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2016 року до участі у справі залучено як співвідповідача відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Кіровоградській області (Т1 а.с.65-66). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2016 року до участі у справі залучено як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ" (Т2 а.с. 237-238). Представник позивача ПП «Агрохім» [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в ньому, додатково зазначивши, що зерно соняшнику, що передано ПП «Агрохім» на зберігання ТОВ «Кіровоградський комбікормовий завод» є високоолеїновим, а тому твердження відповідача про те, що насіння соняшнику, придбане позивачем за договором купівлі-продажу №5 від 16.01.2015 року передано на зберігання до ТОВ «Кіровоградський комбікормовий завод» в кількості 1240 тон врожаю 2015 року не відповідає дійсності, оскільки придбане позивачем за договором купівлі-продажу №5 від 16.01.2015 року зерно соняшнику є звичайним зерном, яке зберігалось у складському приміщенні в с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області, а зерно соняшнику, що передане ПП «Агрохім» за договором про відповідальне зберігання продукції до ТОВ «Кіровоградський комбікормовий завод» є іншим зерном, що якісно відрізняється, а саме з вмістом олеїнової кислоти понад 82% (Т6 а.с. 146-148). Власником вищевказаного високоолеїнового зерна соняшнику, є ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ", яке за договором зберігання с/г сировини в кількості 1240 тон (Т6 а.с.184, 192, 193) (Т7 а.с.92-97) передало його на зберігання ПП «Агрохім». Представник позивача ПП «Агрохім» [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених в ньому, надавши письмові пояснення за якими, спірне майно було придбано позивачем у ТОВ «Новоградівстька ССФГ «Степ» та ФГ [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу та зберігалось в орендованих позивачем у [PERSON] складах за адресою: вул. Радянська, 14А, с.Новоградівка, Бобринецького району Кіровоградської області. Підставою для вилучення спірного майна в рамках виконавчого провадження став підроблений лист [PERSON], в якому він начебто повідомив про зберігання у його складських приміщеннях майна, належного [PERSON] згідно висновку експерта, підпис у вказаному листі від імені [PERSON] виконаний іншою особою. З висновком судово-економічної експертизи не погоджується, оскільки позивач ніяким чином не порушує вимоги Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що також підтверджується податковою перевіркою (Т7 а.с.216-219). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила надавши письмовий відгук, за яким визнала позов в повному обсязі, оскільки майно, що зберігалось за адресою: вул. Радянська, 14А, с.Новоградівка, Бобринецького району Кіровоградської області, їй не належить (Т1 а.с.47). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, виклавши їх в промові (Т7 а.с. 220-228), за якими договора купівлі-продажу, на які посилається позивач є нікчемними, вважає, що висновком експерта встановлено порушення бухгалтерського обліку ПП «Агрохім», а спірне майно належить [PERSON], позивач не надав суду всі документи, що витребувані судом за клопотанням експерта, придбаний позивачем соняшник в кількості 1240,19 т позивач завіз у вересні на елеватор ТОВ «Кіровоградський комбікормовий завод», належних та допустимих доказів, які б свідчили, що частина спірного насіння соняшнику, яке зібране з поля ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ", є власністю позивача, при вирішенні спору надано не було. Представник відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Кіровоградській області - [PERSON] заперечив проти задоволення позову пояснивши, що під час опису і арешту спірного майна позивачем не надано документів, що свідчили про їх право власності на нього. ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ" про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (Т7 а.с.174), про причини своєї неявки суд не повідомили, неявка представника якого не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 2015 року між [PERSON] (орендодавець) та Приватним підприємством «Агрохім» (орендар) укладено договір оренди нерухомості про передачу у строкове платне користування нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, село Новоградівка, вул. Радянська, 14 А, та за актом приймання-передачі обєкту оренди від 15 вересня 2015 року орендодавець передав, а орендар прийняв вказане майно, що підтверджується копіями вказаного договору та акту (Т1 а.с.10, 11). 16 січня 2016 року між ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ" (Постачальник) та Приватним підприємством «Агрохім» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №5 за яким постачальник зобовязується поставити на умовах попередньої оплати Покупцю, а Покупець прийняти соняшник, у подальшому «Товар», у кількості, асортименті, по ціні та на умовах зазначених в Договорі, а саме соняшник в кількості 30 тонн за ціною 4366,67 грн. з ПДВ за одиницю та 491 тонн за ціною 6500 грн. з ПДВ за одиницю, за загальну суму 3322500 гривень з ПДВ. Згідно п.4.3 договору покупець зобовязується перерахувати грошові кошти за Товар в розмірі 100% на підставі виставленого рахунку-фактури до 15.10.2015 року. Допускається оплата частинами та після оплата (Т1 а.с.15). Згідно видаткової накладної №4 від 08 жовтня 2015 року ПП «Агрохім одержав від ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ"» соняшник в кількості 30 та 491 тонн всього на суму з ПДВ 3322500 грн., що підтверджується її копією (Т1 а.с.16), яке за замовленням ПП «Агрохім» від вантажовідправника ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ"» розвантажено вантажоодержувачу ПП «Агрохім» на склад [PERSON] згідно договору оренди б/н від 15.09.2015 року в с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних №125019 від 02.10.2015 року на 21,76т, №125020 від 02.10.2015 року на 30т, №136784 від 02.10.2015 року на 33,24т, №167208/1 від 03.10.2015 року на 19,77т, №167208 від 03.10.2015 року на 33,11т, №167207/1 від 03.10.2015 року на 19,62, №167207 від 03.10.2015 року на 33,29т, №136788 від 05.10.2015 року на 21,92т, №136786 від 05.10.2015 року на 22,08т, №136787 від 05.10.2015 року на 33,25т, №136785 від 05.10.2015 року на 33,75т, №167210/1 від 06.10.2015 року на 19,7т, №167210 від 06.10.2015 року на 33,02т, №167209/1 від 06.10.2015 року на 19,82т, №167209 від 06.10.2015 року на 32,98т, №13790 від 07.10.2015 року на 22,91т, №136789 від 07.10.2015 року на 33,38т, №136791 від 08.10.2015 року на 24,17т, №136790 від 08.10.2015 року на 33,86т. (Т5 а.с. 155-173). Здійснення оплати за договором купівлі-продажу №5 від 16.01.2015 року підтверджується платіжними дорученнями (Т1 а.с.186-212), що були предметом експертного дослідження, наведеного в таблиці №3 висновку експерта №5/1 судово-економічної експертизи. 05 жовтня 2015 року між ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ" (Продавець) та Приватним підприємством «Агрохім» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу за яким Продавець зобовязується поставити Покупцю, а Покупець прийняти насіння кукурудзи та пшениці (далі - Товар), у кількості, асортименті, по ціні та на умовах зазначених в цьому Договорі, зокрема кукурудзи в кількості 158,64 тонн за ціною за одиницю в гривнях з ПДВ 2600 грн. на суму з ПДВ 412464 грн. (Т1 а.с.108). Згідно п.2.3 договору покупець зобовязується перерахувати грошові кошти за Товар в розмірі 100% на підставі виставленого рахунку-фактури до 10 жовтня 2015 року. Допускається оплата частинами та після оплата. За актом звірки взаємних розрахунків ПП «Агрохім» і "Новоградівська ССФГ "Степ" по договору купівлі-продажу на умовах товарного кредиту з відстроченням платежу №10 від 20.01.2015 року станом на 09 жовтня 2015 року, після звірки сальдо (заборгованості) на користь ПП «Агрохім» в сумі 2713017,02 грн. до якої входить накладна №5 за кукурудзою та пшеницею на суму 1397964 грн. (Т1 а.с.107). Угода про зарахування зустрічних вимог від 09 жовтня 2015 року зобовязання за договорами вищевказаними договорами погашаються в сумі 1397964 грн., оскільки зустрічні вимоги є однорідними (Т1 а.с.110). Згідно видаткової накладної №5 від 09 жовтня 2015 року ПП «Агрохім» одержав від ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ"» в рахунок взаєморозрахунків кукурудзу в кількості 158,640 тонн за ціною 2600 грн. на суму з ПДВ 412464 грн., та пшеницю в кількості 365,000 тон за ціною 2700 грн. на суму з ПДВ 985500 грн., на загальну суму 1397964 грн., що підтверджується його копією (Т1 а.с.17), яке за замовленням ПП «Агрохім» від вантажовідправника ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ"» розвантажено вантажоодержувачу ПП «Агрохім» на склад [PERSON] згідно договору оренди б/н від 15.09.2015 року в с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних №167205 від 08.10.2015 року на 33,91т, №167205/1 від 08.10.2015 року на 21,96т, №167204 від 08.10.2015 року на 32,89т, №167204/1 від 08.10.2015 року на 22,48т, №167206/1 від 09.10.2015 року на 18,08т, №167206 від 09.10.2015 року на 29,32т. (Т5 а.с.149-154). 28 вересня 2015 року між Селянським (фермерським) господарством [PERSON] (Продавець) та Приватним підприємством «Агрохім» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу за яким Продавець зобовязується поставити Покупцю, а Покупець прийняти насіння кукурудзи та пшениці (далі - Товар), у кількості, асортименті, по ціні та на умовах зазначених в цьому Договорі, а саме кукурудзи в кількості 150 тонн за ціною за одиницю в гривнях з ПДВ 2600 грн. на суму з ПДВ 390000 грн. (Т1 а.с.109). Згідно п.2.3 договору покупець зобовязується перерахувати грошові кошти за Товар в розмірі 100% на підставі виставленого рахунку-фактури до 30 квітня 2016 року. Допускається оплата частинами та після оплата. Згідно накладної №1 від 01 жовтня 2015 року ПП «Агрохім» одержав від СФГ «[PERSON]М.» кукурудзу в кількості 150 тон на суму з ПДВ 390000 грн., що підтверджується його копією (Т1 а.с.18), яке за замовленням ПП «Агрохім» від вантажовідправника ФГ [PERSON] розвантажено вантажоодержувачу ПП «Агрохім» на склад [PERSON] згідно договору оренди б/н від 15.09.2015 року в с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних №125021 від 30.09.2015 року на 35,3т, №125023 від 01.10.2015 року на 33,02т, №125025 від 01.10.2015 року на 23,22т, №125022 від 01.10.2015 року на 26,78т, №125024 від 01.10.2015 року на 31,68т. (Т5 а.с.144-148). З висновку експерта №5/1 судово-економічної експертизи, складеного 22.11.2016 року, вбачається, що господарська операція по Договору купівлі-продажу №5 від 16 січня 2015 року по придбанню насіння соняшника в кількості 521 т. (зазначені в Акті опису як 400 т. соняшнику) та господарська операція по придбанню насіння кукурудзи в кількості 308,640 т. (зазначені в Акті опису як 200 т. кукурудзи) відображені в бухгалтерському та податковому обліку з подальшим відображенням в податковій звітності ПП «Агрохім» з недотриманням законодавства, а саме ст.ст. 2, ч.2 ст.3, п.п.1,3,5 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями), тому експерт не має за можливе підтвердити документально. Також експерт прийшов до висновку, що вилучене спірне насіння соняшника та кукурудзи, який знаходився в складському приміщенні с. Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Радянська, 14 А в період з січня по жовтень 2015 року відображене в бухгалтерському та податковому обліку з подальшим відображенням в податковій звітності ПП «Агрохім» з недотриманням законодавства, а саме ст.ст. 2, ч.2 ст.3, п.п.1,3,5 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями), тому експерт не має за можливе підтвердити документально. З дослідницької частини висновку вбачається, що проведеним дослідженням, методами документальної перевірки та зіставлення, способами арифметичного підрахунку та співставлення даних за різними документами (дані з податкових накладних співставлялись з даними з видатковими накладними), встановлено розбіжності, а саме: кількісні та вартісні показники вказані в податкових накладних не співпадають з кількісними та вартісними показниками по соняшнику згідно до накладної №4 від 08 жовтня 2015 року, а стосовно накладної №5 від 09 жовтня 2015 року розбіжностей між кількісними та вартісними показниками не встановлено. Дослідженням ТТН встановлено, що Замовником перевезень є ПП «Агрохім», вантажоодержувачем також ПП «Агрохім», а вантажовідправником ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ"» та СФГ «[PERSON]М.», пункт розвантаження: склад [PERSON] згідно договору оренди б/н від 15.09.15 с.Новоградівка Бобринецького району. Проведним дослідженням методами документальної перевірки та зіставлення, способами арифметичного підрахунку та співставлення даних за різними документами (дані ТТН співставлялись з даними з видатковими накладними), встановлено, що кількісні показники співпадають з накладною №1 від 01 жовтня 2015 року, №4 від 08 жовтня 2015 року та №5 від 09 жовтня 2015 року. Таким чином, для учасників перевезень ТТН є основним документом переміщення вантажу та розрахунків за послуги перевезення вантажу, обліку виконаної роботи, при цьому ТТН не є первинним документом для операцій з придбання товару, переходу права власності та товар, прибуткування товару на баланс покупця (та/або списання з балансу постачальника). З висновку також вбачається, що оплата проводилась згідно рахунків до 30.12.2015 року. Проведеним дослідженням, методами документальної перевірки та зіставлення, способами арифметичного підрахунку та співставлення даних за різними документами (дані з податковими накладними, співставлялись з даними платіжних доручень за 2015 рік ПП «Агрохім»), встановлено, що кількісні та сумарні показники співпадають (окрім як накладної №1 від 01 жовтня 2015 року) з накладною №4 від 08 жовтня 2015 року та №5 від 09 жовтня 2015 року, отже розбіжностей не встановлено. Встановлена розбіжність причини якої скоріше за все це не надання на дослідження всіх платіжних доручень по відповідним операціям. Стосовно видаткової накладної №1 від 01 жовтня 2015 року, то проведеним дослідженням проведення оплати не встановлено за відповідною накладною (не надані всі платіжні доручення на дослідження або згідно п.2. 3 Договору купівлі продажу від 28 вересня 2015 року «Покупець зобовязується перерахувати грошові кошти за Товар в розмірі 100% на підставі виставленого рахунку-фактури до 30 квітня 2016 року. Допускається оплата частинами та після оплата», а експерту на дослідження документи по відповідним операціям за 2016 рік не надавались. На дослідження надані картки по рахунку 631 та по рахунку 361 ПП «Агрохім» за 2015 рік де зазначена проводка, а саме: по дебету 361 та по кредиту загальна сума 9958051,42 грн., яка говорить про те, що був взаємозалік проведений між ПП «Агрохім» та СФГ «Степ» за 2015 рік на загальну суму 9958051,042 грн.(сума в розмірі 1397964,00 грн. не розшифрована, яка зазначена у вищезазначеній Угоді від 09 жовтня 2015 року). Тому експертом не має за можливе підтвердити чи спростувати проведення відповідної операції на суму у 1397964,00 грн. у бухгалтерському обліку ПП «Агрохім». Також з дослідницької частини висновку вбачається, що проведеним дослідженням методом зіставлення, способом співставлення, між карткою по рахунку 631 ПП «Агрохім» за 2015 рік та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 ПП «Агрохім» за 2015 рік встановлені розбіжності по операції відповідно до накладної №1 від 01 жовтня 2015 року (в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631 про відповідну операцію відсутні, а картці по рахунку 631 присутні) (Т.7 а.с.2-23). Допитаний в судовому засідання експерт [PERSON] пояснила, що по даній справі нею проведено судово-економічну експертизу. На питання експертизи чи підтверджуються документально господарські операції не надала категоричної відповіді так чи ні, тому що не дотримані вимоги чинного законодавства, а саме ЗУ «Про бухгалтерський облік» та є розбіжності, тому не може ні підтвердити, ні спростувати. Які саме порушення були допущені не встановлює, оскільки виходить за межі її компетенції. Дослідження наданих на експертизу документів проводилось методом співставлення даних первинних документів з даними обліку обох підприємств і даними звітів та встановлено як співставлення так і розбіжності, що не дало можливості встановити категорично так чи ні, оскільки на дослідження не надані первинні документи (Головна книга ПП «Агрохім», аналітичні відомості, складська книга, тощо). Згідно ЗУ «Про бухгалтерський облік» облік ведеться на підставі первинних документів, які повинні бути відображені в облікових регістрах, аналітичних даних, даних головної книги та у звітності. Експерт проводить експертизу за оригіналами первинних документів. На дослідження їй було надано копію, а не оригінал накладної №1 від 01.10.2015 року по придбанню кукурудзи в кількості 150 тон з печаткою підприємства. В податковому та бухгалтерському обліку ПП «Агрохім» по 631 рахунку господарська операція з СФГ [PERSON] по накладній №1 від 01.10.2015 року не відображена. З довідки Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 30.01.2017 року №21/11-28-14-02/23694198 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки Приватного підприємства «Агрохім» (код ЄДРПОУ 23694198) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Новоградівстька ССФГ «Степ» (код ЄДРПОУ 30327666) за період з 01.01.2011 по 31.12.2016 року» вбачається, що на виконання вищевказаних договорів ТОВ «Новоградівстька ССФГ «Степ» відвантажило на адресу ПП «Агрохім» згідно з оригіналами первинних документів (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні) 08.10.2015 року соняшник в кількості 521 тонна та 09.10.2015 року кукурудзи в кількості 158,64 тонн, яке завезено на зберігання на складські приміщення, яке орендується у [PERSON] відповідно до договору оренди обєкта нерухомості б/н від 19.09.2015 року за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район село Новоградівка. При цьому зазначено, що товари, які були придбані у ТОВ «Новоградівстька ССФГ «Степ» станом на 31.12.2016 року не реалізовані обліковуються у залишках по ДТ рахунку 281 «товари» на загальну суму 54564190,85 грн., в тому числі соняшник 2015 року у кількості 521 т та кукурудза 2015 року у кількості 158,64 т. Також прийнятий на зберігання соняшник високо олеїновий в кількості 1240,19 т у бухгалтерському обліку ПП «Агрохім» обліковується на позабалансовому рахунку 023 «Матеріальні цінності на відповідальному зберіганні», яке зберігало на потужностях ТОВ «Кіровоградський комбікормовий завод». Проведеною перевіркою не встановлено порушень ПП «Агрохім» з дотриманням вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.01.2011 по 30.09.2016 року та з податку на додану вартість за період з 01.01.2011 по 31.12.2016 року по взаємовідносинам з ТОВ «Новоградівстька ССФГ «Степ» (код ЄДРПОУ 30327666) (Т7 а.с. 176-212). Отже, висновок експерта про те, що господарська операція по Договору купівлі-продажу №5 від 16 січня 2015 року по придбанню насіння соняшника в кількості 521 т. (зазначені в Акті опису як 400 т. соняшнику) та господарська операція по придбанню насіння кукурудзи в кількості 308,640 т. (зазначені в Акті опису як 200 т. кукурудзи) відображені в податковому обліку з подальшим відображенням в податковій звітності ПП «Агрохім» з недотриманням законодавства судом оцінюється критично, оскільки проведеною Головним управління ДФС у Кіровоградській області перевіркою не встановлено порушень ПП «Агрохім» з дотримання податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.01.2011 по 30.09.2016 року та з податку на додану вартість за період з 01.01.2011 по 31.12.2016 року по взаємовідносинам з ТОВ «Новоградівстька ССФГ «Степ» (код ЄДРПОУ 30327666). За правилами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Згідно ч.ч. 2, 3 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Однак, ні Цивільний кодекс України, ні Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містять норму, яка б встановлювала нікчемність договору купівлі-продажу через недодержання бухгалтерського чи податкового обліку. Тому посилання представника відповідача [PERSON] на нікчемність вказаних договорів через недотримання законодавства при відображенні в бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій є помилковою, а тому судом оцінює критично, оскільки недійсність вказаних договорів купівлі-продажу законом, зокрема Цивільним кодексом України чи Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не встановлена. Також представник відповідача [PERSON] не навела суду норму закону, якою встановлено нікчемність договорів купівлі-продажу за якими передане спірне майно, на які як підставу позову посилається позивач. Відповідач також не надав суду будь-яких доказів належності описаного і арештованого майна відповідачу [PERSON] Отже, якщо недійсність договорів купівлі-продажу спірного майна не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такі договори можуть бути визнані судом недійсними. Однак представником відповідача [PERSON] не надано суду рішення суду, що набрало законної сили, яким би встановлено недійсність вказаних договорів. Таким чином, виходячи із принципу правомірності правочину, закріпленого ст. 204 ЦК України, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу №5 від 16 січня 2016 року, договір купівлі-продажу від 05 жовтня 2015 року та договір купівлі-продажу від 28 вересня 2015 року є правомірними, за якими позивач набув право власності на спірне майно, що було описане і арештоване державним виконавцем зі складу, розташованого за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, село Новоградівка, вул. Радянська, 14 А, що перебуває в оренді у позивача. Таким чином, судом суд приходить до висновку, що позивач ПП «Агрохім» придбав у власність за договорами купівлі-продажу від 16 січня 2016 року №5, від 05 жовтня 2015 року та від 28 вересня 2015 року насіння соняшнику в кількості 521 тонна та насіння кукурудзи в кількості 308,64 тонн, що йому було передано за видатковою накладною №4 від 08 жовтня 2015 року, видатковою накладною №5 від 09 жовтня 2015 року та накладною №1 від 01 жовтня 2015 року, що відвантажено на орендований позивачем ПП «Агрохім» у [PERSON] склад розташований в с.Новоградівка по вулиці Радянська, 14 А Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується зазначеним договором оренди нерухомості від 15.09.2015 року, та вищевказаними товарно-транспортними накладними, які суд визнає належними та допустимими доказами на підтвердження встановлених вище судом обставин. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 1, 2 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, та майно чи кошти, які вони мають передати боржнику. Після надходження від зазначених осіб відомостей про наявність майна боржника державний виконавець описує таке майно, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. У разі якщо особа, у якої перебуває майно боржника, перешкоджає державному виконавцю в його вилученні, таке майно вилучається державним виконавцем у примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 12 жовтня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №48698564 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 2654853,88 грн. в присутності понятих та представника стягувача [PERSON] [PERSON] проведено опис і арешт насіння соняшнику в кількості 400 т., яке знаходиться в складських приміщеннях за адресою: вул. Радянська, 14 А, с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області та насіння кукурудзи в кількості 200 т., яке знаходиться в складському приміщенні №18 за адресою: вул. Радянська, 14 А, с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області, яке було передано на відповідальне зберігання [PERSON]. За актами державного виконавця від 12 жовтня 2015 року та 13 жовтня 2015 року, складеними в с.Новоградівка Бобринецького району описане і арештоване майно завантажено на складську квитанцію ПП «ІШТАР-АГРО» для подальшого зберігання (Т1 а.с.7-9), що підтверджується також копією договору №24/09-15 складського зберігання зерна від 24 вересня 2015 року укладеного між Приватним підприємством «ІШТАР-АГРО» та поклажедавцем [PERSON] (Т2 а.с.89-92). Згідно копії довідки директора ПП «ІШТАР-АГРО» [PERSON] станом на 20 жовтня 2015 року на зерновому складі ПП «ІШТАР-АГРО» на його особовому рахунку в заліковій вазі знаходиться: насіння соняшнику 343,995 тонн, зерно кукурудзи 3 класу для кормових потреб 191,072 тони (Т7 а.с.135). Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На переконання суду сам факт придбання насіння соняшнику в кількості 521 тонна та насіння кукурудзи в кількості 308,64 тонни та його відвантаження на склад ще не свідчить про те, що арештовано та описано було майна в кількості, що придбана позивачем, адже обсяг описаного і арештованого майна зазначаються в самому акті. Стороною позивача в судовому засіданні не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні статей 58, 59 ЦПК України на підтвердження того, що відповідачем було вилучено зерна позивача в більшій кількості, ніж зазначено в акті опису і арешту майна, зокрема з урахуванням відсутності складської книги, яка не представлена суду позивачем, чи інших документів, що її замінюють у визначених законодавством випадках з відпуску товарів зі складу, а тому позов підлягає задоволенню частково в межах фактично вилученого майна згідно акта опису і арешту майна від 12 жовтня 2015 року. За актом опису і арешту від 12 жовтня 2015 року виконавцем було описано і арештовано насіння соняшнику в кількості 400 т., та насіння кукурудзи в кількості 200 т., яке знаходилось в складських приміщеннях за адресою: вул. Радянська, 14 А, с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області, а тому судом не може бути виключено майна з акта опису і арешту в більшій кількості ніж зазначено в самому акті. Акт опису і арешту майна від 12 жовтня 2015 року містить найменування та обєм (кількості) арештованого майна, місце його вилучення, а тому посилання позивача на недодержання державним виконавцем вказаних вимог щодо їх зазначення в акті є необґрунтованими. Припущення представника відповідача [PERSON] про те, що насіння соняшнику, придбане позивачем за договором купівлі-продажу №5 від 16.01.2015 року передано на зберігання до ТОВ «Кіровоградський комбікормовий завод» в кількості 1240 тонн врожаю 2015 року судом оцінюється критично та відхиляє, оскільки придбане позивачем насіння соняшнику за договором купівлі-продажу №5 від 16.01.2015 року, яке зберігалось у складському приміщенні в с.Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області є звичайним зерном з олеїновою домішкою 15%, що підтверджено також висновком про його вартість з характеристикою обєкту оцінки (Т7 а.с.98-120), здійсненого за замовленням відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, а зерно соняшнику, що передане ПП «Агрохіму» за договором №Х15-00008 про відповідальне зберігання продукції від 09.09.2015 року до ТОВ «Кіровоградський комбікормовий завод» є зерном з вмістом олеїнової кислоти понад 82% (Т6 а.с. 146-148), яке передано ТОВ "Новоградівська ССФГ "Степ" на зберігання ПП «Агрохім» за договором зберігання с/г сировини від 10.09.2015року в кількості 1240 тон (Т6 а.с.184, 192, 193) (Т7 а.с.92-97), що якісно відрізняється його та спростовує вказане твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином, вимога про зобовязання відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області звільнити майно з-під арешту задоволенню не підлягає, оскільки до повноважень суду не відноситься прийняття рішень, які можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби тобто суд не вправі зобовязати виконавчу службу прийняти конкретну постанову про зняття арешту з майна тобто підміняти органи виконавчої служби. Натомість ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, встановлено порядок зняття арешту з майна боржника за постановою виконавця, а саме після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, що свідчить про передчасність заявленої вимоги. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до остаточного висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то судовий збір за позовною вимогою майнового характеру про визнання права власності на майно у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню позивачу відповідачами [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме по 44091 (сорок чотири тисячі девяносто одна) гривня 57 копійок з кожного. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень за позовною вимогою немайнового характеру про виключення майна з акту опису і арешту майна, в рівних частках, а саме по 609 (шістсот девять) гривень з кожного. Також суд стягує з позивача ПП «Агрохім» в дохід держави судовий збір за вимогою немайнового характеру про зобовязання відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області вчинити певні дії в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень.

Outcome: partial