Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання права власності на частину об`єкту будівництва та зняття арешту з майна. Як на підставу заявлених вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] в м. Мукачево, Закарпатської області між подружжям [PERSON] та [PERSON] і подружжям [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики (інвестування), згідно з умовами якого позивачі передали у користування, а відповідачі прийняли у борг грошові кошти в сумі еквівалентній 62500 доларів США. Зауважують, що грошові кошти було при укладенні договору простого товариства (про сумісну діяльність про будівництво), а відповідачі їх отримали з метою здійснення житлового будівництва в урочищі Біласовиця на території Солочинської сільської ради на земельній ділянці за кадастровим номером 2124085601:03:001:0063. Стверджують, що відповідачі зобов`язалися використати отримані кошти для вищевказаного будівництва і в термін до 09.11.2009 року завершити будівництво та передати позивачам у власність окремо обособлене приміщення, повністю придатне для використання та проживання з підключенням комунікацій, розміром 60 кв.м. Зауважують, що ними обумовлена сума коштів була передана при укладенні договору простого товариства (про сумісну діяльність про будівництво). Треті особі отримали кошти з метою здійснення житлового будівництва в урочищі Біласовиця на території Сорочинської сільської ради Свалявського район; Закарпатської області на земельній ділянці за кадастровим номером 2124085601:03:001:0063 (п. 1 договору), та відповідно до п. 2 договору треті особи зобов`язались використати отримані ними кошти для вищевказаного будівництва і в термін до 09.11.2009 рол завершити таке будівництво та передати позивачам у власність окреме обособлене приміщення (квартиру), повністю придатне для використання проживання з підключенням всіх комунікацій і оброблене в сучасному етил розміром 60 квадратних метрів, однак, в обумовлені терміни зобов`язання не виконали. Стверджують, що 20 серпня 2018 року між позивачами та третіми особами було внесено зміни до договору позики (інвестування) відповідно до додатку № 1 «Про внесення змін до договору позики (інвестування), посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт І. 27.10.2009 року за р. № 1698», що посвідчений приватним нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Вімерт В. І. за реєстровим номер 233 (копія додана до первинного позову). Та зауважують, що відповідно до умов вказаного додатку № 1: «1. Сторони досягли домовленості внести зміни до таких пунктів Договору від 27.10.2009 року: 1.1. У пункті 2 Договору від 27.10.2009 року слова та цифри: «окреме: обособлене приміщення (квартиру), повністю придатне для використання та проживання розміром 60 (шістдесят) квадратних метрів» змінити слова та цифри: «окремо обособлене приміщення (квартиру), повністю придатне для використання та проживання розміром 69,3 (шістдесят дев`ять цілих три десятих) квадратних метри на другому поверсі позначені в плані номерами: 1-32, 1-33, 1-34, 1-35, 1-36, 1-37, 1-39, 1-41, 1-42, а така.» прилеглими балконами, відповідно до їх фактичної площі в житлово будинку літ. А2 в ур. «Біласовиця», с. Солочин, Свалявського району Закарпатської області». 1.2. Пункт 2 Договору від 27.10.2009 року доповнити реченням такого змісту: «Відповідно до статті 876 Цивільного кодексу України Позикодавці є власниками об`єкту будівництва площею 69,3 (Шістдесят дев`ять цілих три десятих) квадратних метри, а також з прилеглими балконами (відповідно до їх фактичної площі) в житловому будинку літ. [ADDRESS] , який зведений Позичальниками за рахунок інвестованих ними коштів, відповідно до п. 1 Договору від 27.10.2009 року на земельній ділянці з кадастровим номером 2124085601:03:001:0063. 2. Інші умови Договору від 27.10.2009 року залишаються без змін». Отже, зауважують, що на даний час позивачі є власниками об`єкту будівництва площею 69.3 (Шістдесят дев`ять цілих три десятих) квадратних метри на другому поверсі в плані за номерами: 1-32, 1-33, 1-34, 1-35, 1-36, 1-37, 1-39, 1-41, 1-42, а також з прилеглими балконами (відповідно до їх фактичної площі) в житловому будинку літ. [ADDRESS] , який зведений відповідачами за рахунок інвестованих позивачами коштів, відповідно до п. 1 Договору від 21.10.2009 року на земельній ділянці з кадастровим номером 2124085601:03:001:0063. Однак, вважають, що на разі є підстави вважати, що вони можуть втратити своє право на спірне майно, яке є частиною будівлі під літерою А-2, про що вказано вище. Зауважують, що обставиною, яка спонукала позивачів до подання даного доказу є те, що на разі в межах виконавчого провадження, яке ведеться відділом примусового виконання рішень Управлінням ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, державним виконавцем здійснюється процедура звернення стягнення на майно боржника відповідача [PERSON] . Зокрема, стверджують, що 18.09.2019 року складено висновок про вартість майна, який є невід`ємною частиною «Звіту про оцінку майна», за замовленням Управління ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, в тому числі щодо об`єкту оцінки: будівлі та прибудови літ. А1, А2 надвірні споруди, що знаходяться в ур. «Біласовиця», с, Солочин, Свалявського р-ну Закарпатської області, власником якого зазначено [PERSON] відповідача у даній справі. Зауважують, що у даному висновку дано характеристику будівлі літ. А2. Вказано, що це є продовження конструкції А-А1-А2: стіни цегляні, фундамент бетонний, стрічковий, міжповерхове перекриття з з/бетонних плит, дах шатровий, покриття металічне по обрешітці, площа забудови 222,8 м. кв., будівельний об`єм 2776 м.кв., загальна площа сформованих приміщень по літ. А-А1-А2 1888, 3 м.кв. На дату оцінки будівельна стадія об`єкту оцінки - незавершене будівництво придатність до використання - 64 %. Метою оцінки є визначення вартості майна для передачі його на реалізацію. Окрім того, зазначають, що відповідно до постанови Закарпатського апеляційного суду від 31.10.2018 року в справі № 306/2247/17, відповідачу у даній справі надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, що належить боржнику [PERSON] , а саме: об`єкт незавершеного будівництва прибудова під літ. А1, об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок під літ. А2, огорожа №1-4. замощення 1, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Даний об`єкт є тією самою будівлею під літ А2, в якій знаходяться приміщення позивачів, які є предметом даного спору, що підтверджується змістом даного рішення суду, де вказано те, що ця будівля є прибудовою до об`єкту незавершеного будівництва під літ А 1та А 2, та знаходяться вони на тій самій земельній ділянці з кадастровим номер: 2124085601:03:001:0063. Таким чином, вважають, щодо об`єкту будівництва, власниками частини якою позивачі як його замовники, в цілому проводяться виконавчі дії з метою ж реалізації, якими порушуються їх права власника частини такого об`єкту, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно про зняття з нього арешту. Тобто, за твердженням позивачів, визначеним способом захисту їх прав є визнання права власності на їх майно та зняття арешту з цього майна за рішенням суду. Враховуючи вказані обставини справи, зауважують, що змушені звернутись до суду з даним позовом про визнання за ними в рівних частках право власності на об`єкт будівництва площею 69,3 (Шістдесят дев`ять цілих три десятих) квадратних метри, позначеного в плані за номерами: 1-32, 1-33, 1-34, 1- 35, 1-36, 1-37, 1-39, 1-41, 1-42 з прилеглими балконами (відповідно до їх фактичної площі), розташований в об`єкті незавершеного будівництва - будівлі літ. А2 в ур. «Біласовиця», с. Солочин, Свалявського району. Закарпатської області, який зведений відповідачами за рахунок інвестованих позивачами коштів, відповідно до п. 1 Договору позики (інвестування) від 27.10.2009 року \~ \~ \~ \~на земельній ділянці з кадастровим номером 2124085601:03:001:0063 та зняття арешту з даного майна. Відповідно до ухвали суду від 21.11.2019 року задоволено заяву [PERSON] , [PERSON] про забезпечення позову, та заборонено вчиняти будь-які дії щодо реалізації (передачі на реалізацію) нерухомого майна: площею 69,3 кв.м., позначеного на плані 1-32, 1-33, 1-34, 1-35, 1-36, 1-37, 1-39, 1-41, 1-42 з прилеглими балконами розташований на другому поверсі об`єкту незавершеного будівництва- будівлі літери А2 в ур. «Біласовиця», с. Солочин, Свалявського району, Закарпатської області, яка зведена на земельній ділянці з кадастровим номером 2124085601:03:001:0063, належного [PERSON] та [PERSON] , та зупинити продаж арештованого майна. Згідно із ухвалою суду від 01.11.2019 року позовну заяву залишено без руху, оскільки подана з порушенням вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Відповідно до ухвали суду від 19.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.12.2019 року Згідно із ухвалою суду від 09.01.2020 року, залучено до участі у справі, в якості співвідповідача - Головне територіальне управління юстиції в Закарпатській області. Відповідно до ухвали суду від 26.02.2020 року, залучено до участі у справі, в якості співвідповідача - правонаступника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - Південно-Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції та залучено до участі у справі, в якості співвідповідача - [PERSON] . Згідно із ухвалою суду від 30.10.2020 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку. Відповідно до ухвали суду від 01.07.2021 року, витребувано від Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції) (м. Івано-Франківськ) оригінали (або належним чином завірені копії) зведеного виконавчого провадження ЗВП № 5097103 відносно боржника [PERSON] . В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] , та їх представник адвокат Новікова І.С. заявлені вимоги підтримали повністю, просять позов задовольнити в повному обсязі. Зазначили, що іншим чином відновити порушені права не можуть, оскільки кошти за невиконаним договором вони не отримали, рішення та виконавчий напис про стягнення заборгованості не виконуються, відповідач фактично використовує належне їм майно у власних потребах та не вчиняє дії щодо завершення будівництва та оформлення відповідних документів. Позивачі зауважують, що вони, як і інші особи, які інвестували у вказане будівництво, понесли значні фінансові втрати, і іншим способом не можуть відновити свої права. Інші учасники в судові засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення судового засідання не подавали. Від ГУТЮ у Закарпатській області (правонаступником якого є Південно-Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції), відділу примусового виконання рішень, 09.12.2019 надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким вони повністю заперечують позовні вимоги, вказуючи, що відділ не являється власником зазначеного спірного майна, посилається на процедуру виконавчого провадження, в якому виконавцем розпочато процедуру примусового виконання рішень судів та виконавчих написів та вжито заходів щодо початку процедури звернення стягнення на майно [PERSON] , в тому числі і спірного майна, щодо якого заявлено позовні вимоги, та зауважують, що за наслідками реалізації майна, відповідно до норм законодавства, отримані від реалізації кошти будуть розподілені між стягувачами у зведеному виконавчому провадженні, в т.ч. і на користь позивачів уданій справі, які є стягувачами за виконавчим написом та рішеннями судів про стягнення заборгованості на їх користь. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, зважаючи на позицію сторін, встановивши всі обставини, доводи позову, суд доходить такого висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 20 ЦПК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно зі ст 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може\~захистити цивільне\~право або\~інтерес іншим\~способом,\~що встановлений\~договором або\~законом чи\~судом у\~визначених законом\~випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень\~частин другої - п`ятої статті 13\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Судом досліджено\~в судовому засіданні\~надані позивачем\~докази на підтвердження заявлених вимог: -договір позики (інвестування) від 27.10.2009 року серії ВМІ № 676138, укладеного в м. Мукачево, Закарпатської області між подружжям [PERSON] та [PERSON] і подружжям [PERSON] та [PERSON] про передачу грошових коштів у сумі 62500 доларів США; -додаток № 1 «Про внесення змін до договору позики (інвестування), посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт І. 27.10.2009 року за р. № 1698», що посвідчений приватним нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Вімерт В. І. за реєстровим номер 233, -копія витягу висновку про вартість майна (п. 8, п. 9) у виконавчому провадженні ВП № 49793744 , об`єкт оцінки: будівлі та прибудови літ. А1, А2 надвірні споруди, в ур. Біласовиця, с. Солочин, Свалявського району Закарпатської області, власник [PERSON] , приміщення будівлі незавершеного будівництва, літ А., земельна ділянка, в ур. Біласовиця, с. Солочин, Закарпатська область, власник [PERSON] . Разом з цим судом досліджено матеріали зведеного виконавчого провадження (копії, завірені належним чином) № 50970103, де боржником виступає [PERSON] , зокрема, в тому числі наявні: -копія виконавчого напису від 04.03.2011 року серії ВРЕ № 500635, складеного та посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вірмет В.І., зареєстровано в реєстрі за № 220, копія зведеного звіту про незалежну оцінку майна [PERSON] (нерухоме майно, будівлі та прибудови: літ.А1, А2, надвірні споруди, в ур. Біласовиця, Свалявського району, в т.ч. і п.8 і п. 9 даного звіту) з фототаблицями, копії виконавчих листів за судовими рішеннями про стягнення з боржника [PERSON] присуджених сум на користь різних стягувачів в т.ч . і позивачів у даній справі [PERSON] , [PERSON] , копії інвентаризаційної справи, витяг про реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва (95,9% готовності) в с. Солочин, без назви, б/н, що належить [PERSON] , та частина приміщення третього поверху [PERSON] , з відповідними графічними та схематичними матеріалами; копія постанови про опис та арешт майна боржника від 21.06.2017 року; та копії документів, що підтверджують розпочату процедуру реалізацію арештованого майна боржника [PERSON] на електронних торгах: заявка від відділу примусового виконання рішень до ДП «СЕТАМ» № 4-2015/50970103, у виконавчому провадженні, де боржниками виступають фізичні та юридичні особи, в т. ч. і позивачі у справі, та постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.11.2019, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…. номер інформаційної довідки 200702981 від 18.92.2020. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ч. 1 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 876 ЦК України - власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. За умовами договору простого товариства (про сумісну діяльність про будівництво), позивачі отримали право на\~отримання у приватну власність, після прийняття в експлуатацію, по 1/2 частині кожному на приміщення у житловому будинку, розташованому в урочищі "Біласовиця" на території Солочинської сільської ради, Свалявського району, Закарпатської області. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, що врегульовано відповідно до ст. 525 ЦК України - "одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом". Судом встановлено, що, відповідно до умов укладеного Договору позики (інвестування), укладеного між позивачами та відповідачами, зокрема п. 6 встановлено наступне: "у випадку невиконання зобов`язань (неповернення позики) повністю або частково позикодавці мають право звернутися в органи нотаріату про вчинення виконавчого напису (або звернутися в суд) для погашення повної суми заборгованості із вимогою передачі грошей або вимагати передачу їм житлової площі в розмірі 60 (шістдесят) квадратних метрів з вищезазначеного майна, позичальники несуть солідарну відповідальність". Судом встановлено, що позивачами обрано як спосіб захисту порушеного права стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості, в тому числі основного боргу в сумі 496062 грн. 50 коп., що становить 62500 доларів США, що підтверджується виконавчим написом від 04 березня 2011 року (серія ВРЕ № 500635, складений та посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вірмет В.І., зареєстрований в реєстрі за № 220). В подальшому позивачі скористалися правом звернення до суду та судом присуджено стягнення заборгованості за вказаним договором за відсотками, та видано виконавчий лист у справі № 306/731/17 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] заборгованості по сумі нарахованих відсотків на суму переданих грошових коштів по договору позики (інвестування) за період з 10.04.2014 по 25.05.2017 в розмірі 779601,56 грн (що еквівалентно 28906,25 доларів США). Дані виконавчі документи: виконавчий напис про стягнення основної суми боргу та відсотків та виконавчий лист суду про стягнення заборгованості по відсотках перебуває на примусовому виконанні, та виконавцем вчиняються відповідні дії для виконання та стягнення вказаної заборгованості на користь позивачів у справі, що підтверджується матеріалами зведеного виконавчого провадження. Враховуючи, що діючим законодавством не передбачено подвійної відповідальності за невиконання зобов`язання, то заявлена вимога про визнання\~за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках право власності на об`єкт будівництва площею 69,3 (Шістдесят дев`ять цілих три десятих) квадратних метри, позначеного в плані за номерами: 1-32, 1-33, 1-34, 1- 35, 1-36, 1-37, 1-39, 1-41, 1-42 з прилеглими балконами (відповідно до їх фактичної площі), розташований в об`єкті незавершеного будівництва - будівлі житловому будинку літ. [ADDRESS] , який зведений відповідачем за рахунок інвестованих позивачами коштів, відповідно до п. 1 Договору позики (інвестування) від 27.10.2009 року на \~ \~ \~ \~земельній ділянці з кадастровим номером 2124085601:03:001:0063 та зняття арешту з даного майна, до задоволення не підлягає. Разом з цим слід зауважити, що позивачі вважають, що іншим способом захистити порушені права не можуть, оскільки, хоча і мають виконавчі документи та судові рішення про стягнення суми заборгованості за договором інвестиційної позики, однак, такі не виконуються, вони позбавлені можливості користуватись своїми грошима і не отримали у власність обумовлений об`єкт будівництва, зауважують, вважають, що відповідач свідомо ухиляється від введення в експлуатацію зазначеного нерухомого майна, активно його використовує для власних потреб. Однак, позивачі не правильно обрано орали спосіб захисту порушених прав, оскільки нормами ЦК України, не передбачено можливості визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, адже державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти, які прийняті в експлуатацію, а в даному випадку їх порушені права відновлено шляхом примусового стягнення заборгованості за договором та триває процедура примусового виконавчого провадження про стягнення на користь позивачів з [PERSON] суми заборгованості за договором та нарахованих відсотків. Разом з цим, слід зазначити, що Велика Палата. Велика Палата Верховного Суду у справі № 200/22329/14-ц зазначила, що визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. При цьому ВП ВС виходила з наступного. Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи містобудування» реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів забороняється. За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, і підстав для відступу від нього не вбачається. За змістом ст. 202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, для вчинення правочину щодо відчуження майна, особа ( в даному випадку боржник, позивачі, відповідач) повинна підтвердити право власності на вказане майно. Посилання позивачів на додаток договору, яким внесено зміни до основного договору, в якому, внесено зміни до п.2 основного договору та зазначено, що позикодавці є власниками об`єкту будівництва площею, 69,3 кв. метри, а також з прилеглими балконами в житловому будинку літ . А2 в ур. «Біласовиця» с. Солочин, Свалявського району, на земельній ділянці з кадастровим номером: 2124085601:03:001:0063, -правового значення для вирішення даного спору не має, оскільки такі зміни до договору не породжують цивільних прав власності на незавершений об`єкт будівництва для сторін договору. Підстави набуття права власності\~ це передбачені законом юридичні факти, за наявності яких особа набуває майно, стає його власником. Поряд із підставами існують і способи набуття права власності. Вказані поняття не слід ототожнювати: підставами набуття права власності (які йменуються ще титулами власності) є наприклад, договір купівлі-продажу, заповіт, рішення суду; способами набуття права власності є передання речі, державна реєстрація правочину або права тощо. Для договорів, які потребують нотаріального посвідчення та у певних випадках державної реєстрації, факт їх укладення служить не тільки підставою, а й способом набуття права власності. Правове значення розмежування зазначених понять полягає в тому, що наявність способу набуття права власності сама по собі не тягне виникнення права власності. Спосіб\~ усього лише інструмент законодавця, що забезпечує правильний з погляду суспільної волі напрямок реалізації волі набувача. Правові наслідки у вигляді набуття права власності породжуються тільки наявністю підстави набуття права власності як конкретного завершеного юридичного факту або складу. Спосіб же служить нормативною передумовою для появи підстави. Підстава виступає результатом реалізації способу. Відповідно, вони співвідносяться як загальна передумова (спосіб) і окрема основа (підстава) виникнення правовідносин власності. Набуття права власності у однієї особи в переважній більшості пов`язане з припиненням права власності в іншої, що часто обумовлене проблематикою правонаступництва. Дії з набуття права власності мають бути правомірними та добросовісними. Це стосується: способів набуття права власності; процедури набуття права власності; особи-набувача. До суду не надано сторонами будь-яких документів, що підтверджують право власності відповідача [PERSON] на майно, а саме: об`єкт незавершеного будівництва - приміщення які знаходяться на другому поверсі житлового будинку на земельній ділянці за кадастровим номером 2124085601:03:001:0063, які позначені плані номерами 1-32, 1-33, 1-34, 1-35, 1-36, 1-37, 1-41, 1-42, загальною площею 69.3 кв.м. з прилеглими балконами та приміщення за номерами 1-29, 1-30, 1-31, 1-49. Не зазначено повну адресу вказаного майна, та не доведено, що вони мають право вимоги щодо такого майна, та яким чином порушуються умови за договором за яким повністю стягнуто заборгованість за основною сумою позики за зверненням позивачів до нотаріуса за виконавчим написом, та чим порушує їх права відповідач [PERSON] , яка зареєструвала на своє ім`я право на об`єкт незавершеного будівництва. Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Разом з цим позивачами не надано і будь-яких доказів, що вони мають право заявляти вимоги щодо вказаного майна на виконання умов договору позики (інвестування), за яким заборгованість за основною сумою позики стягнута в повному обсязі та борг за заявленими відсотками на суму боргу також, та документи щодо примусового стягнення заборгвоансоті перебувають на примусовому виконані. Тому безпідставною є вимога визнати за позивачами право власності на вказане майно, оскільки воно не прийнято в експлуатацію, так як державою є визначена процедура оформлення власності на таке майно, поза процедурою судового рішення. Разом з цим і вказаний спосіб захисту позивачі обрали помилково, оскільки за договором на який вони посилаються в їх користь повністю стягнуто заборгованість, та триває процедура виконавчого провадження, в межах якої стягувачі не позбавлені права реалізувати свої права, в порядку та спосіб, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, вимоги пред`явлені до [PERSON] є безпідставними, оскільки майно має статус об`єкта незавершеного будівництва та на таке не може бути визнано право власності в судовому порядку, та не доведено, що права позивачів в даному випадку порушені як сторони договору позики, на який вони посилаються як на підставу виникнення в них майнового права та права власності. Разом з цим вимоги до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції є не коректними, оскільки в даному випадку відділ не є належним відповідачем та він не може бути стороною у справі, так як не має статусу юридичної особи. Вимоги, пред`явлені до Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції не підлягають до задоволення, оскільки такі є безпідставними, так як арешт на майно боржника [PERSON] , в тому числі на спірне майно, накладено в межах повноважень державного виконавця в процедурі примусового виконання рішень, та позивачами не доведено правомірності вимоги про визнання за ними права на таке майно. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що заявлені вимоги позивачів є безпідставними, не обґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ст. ЦПК заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали суду про забезпечення позову від 29.11.2019 слід скасувати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~ у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати слід покласти на відповідача, та стягненню з відповідачів на користь позивачів не підлягають. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed