Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

16 травня 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього заборгованість у загальній сумі 12085,08 гривень, оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору № б/н від 03 серпня 2011 року, укладеного між ними, про надання кредиту у розмірі 6200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності (а.с.53). Відповідач [PERSON] позов визнав частково в розмірі заборгованості по тілу кредиту - 3425, 40 гривень. В іншій частині позов не визнав, оскільки в анкеті-заяві не зазначено, яку саме кредитну картку він отримав; банк збільшив йому кредитний ліміт за укладеним договором без його згоди; на погашення кредитної заборгованості банк списував гроші з його зарплатної картки нерегулярно, тому і виникла заборгованість, про яку банк не повідомляв. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 ЦК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно договору № б/н від 03 серпня 2011 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приват Банк" та відповідачем, останній отримав кредит в сумі 6200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 11-46). Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. З довідки ПАТ КБ «Приват Банк» вбачається, що 03 серпня 2011 між позивачем та відповідачем [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано кредитну картку № [NUMBER], дата відкриття: 03 серпня 2011 року, термін дії: лютий 2019 року (а.с. 10 Частина 2 ст.634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Спочатку кредитний ліміт був встановлений у розмірі 300 гривень. Пунктами 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Таким чином, посилання відповідача на те, що банк не мав права без його згоди змінювати (збільшувати або зменшувати) кредитний ліміт є безпідставними. У відповідності до зазначених умов банк поступово збільшував кредитний ліміт і 30.07.2013 року кредитний ліміт був встановлений у розмірі 6 200 гривень. Після цього кредитний ліміт був поступово знижений і станом на 01.12.2014 року складав 1053, 62 грн. (а.с.97- зворот). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ПАТ "КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно пункту 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язався на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг. Згідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-9). Таким чином, у порушення умов договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України прийняті на себе зобов'язання не виконав. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 25 січня 2017 року у відповідача існує заборгованість за кредитним договором у сумі 12085,08 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 3425,40 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3254,68 гривень; заборгованість за пенею - 4353,33 гривні; штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 гривень - фіксована частина; 551,67 гривень - процентна складова. Посилання відповідача на те, що вказана заборгованість виникла з вини банка, який нерегулярно списував грошові кошти з його зарплатної карти, є необґрунтованими. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 1600 гривень (а.с.1). Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 13685 гривень 08 копійок (12085,08 грн. + 1600 грн.).

Outcome: approved