Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

08 червня 2016 року ПАТ "ВТБ Банк" звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 27 лютого 2013\~року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір №\~R53700397811B, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 100\~000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном повернення кредиту до 27\~лютого 2017 року. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 17 травня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 423 051,04 грн., яка складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 92 749,48 грн., суми простроченої заборгованості за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 55 554,75 грн., суми простроченої заборгованості за комісією у розмірі 42 250,00 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобовязань у розмірі 232 496,81 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 36). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 651 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що 27 лютого 2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~R53700397811B, за умовами якого позивач надав, а [PERSON] отримав для споживчих потреб 100 000\~грн. з поверненням ануїтетними платежами щомісячно до 28 числа з кінцевим терміном 27 лютого 2017 року під проценти за користування коштами в розмірі 27 % річних та сплатою 1,69 % від початкової суми кредиту щомісячно комісійної винагороди (а.с. 10-13, 14-20). Пунктами 5.2.1, 5.2.2 кредитного договору обумовлене право позивача на свій розсуд вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених Договором або чинним законодавством України, зокрема, невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору шляхом направлення відповідного повідомлення. Відповідач зобовязався повернути позивачу кредит частинами з виплатою процентів, комісійної винагороди, дотримуючись умов графи 3, 5 цього договору про розміри, строки та спосіб виплат і валюту виконання. Зобовязання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання своїх зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечувалися пенею в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення (п. 7.1 цього договору). Виконання позивачем своїх зобовязання щодо надання відповідачу кредиту підтверджується меморіальним ордером № 19213 від 27 лютого 2013 року, відповідно до якого ПАТ "ВТБ Банк" здійснив перерахунок 100 000 грн. на рахунок [PERSON] в цьому банку, зазначивши, що призначення платежу: "надання кредиту згідно кредитного договору № R53700397811B від 27 лютого 2013 року на картковий рахунок 26258000938475" (а.с. 22), що також підтверджується випискою із зазначеного карткового рахунку (а.с. 21). Судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором. 12 квітня 2016 року позивачем надіслано відповідачу лист-вимогу № 4856/1-2.31 щодо необхідності погашення заборгованості, яка виникла у адресата у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором № R53700397811B від 27 лютого 2013 року, яка залишилась без задоволення (а.с. 26). Також, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в наслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 17 травня 2016 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 423 051,04 грн., яка складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 92 749,48 грн., суми простроченої заборгованості за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 55 554,75 грн., суми простроченої заборгованості за комісією у розмірі 42 250,00 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобовязань у розмірі 232 496,81 грн. Даний факт підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 5, 6, 7, 8, 9). В зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № R53700397811B від 27\~лютого 2013 року на загальну суму 423 051грн. 04 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved