Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.10.2011 року між АБ "Укргазбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 148/2011-Р, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 151560 грн зі сплатою 15,3% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Остаточний термін повернення кредиту 03.06.2022 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] , 04.10.2011 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 148/2011-Р/П. За вказаним договором поруки поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 14.08.2019 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 122390,81 грн, яка складається з: 108481,97 грн - заборгованість по кредиту; 13908,84 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 122390,81 грн, а також понесені судові витрати: судовий збір в сумі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги свого позову, та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися про дату та час розгляду справи були повідомлені належно на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень на адреси їх фактичного проживання як внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень поштові відправлення (судові повістки) відповідачі отримали, про що свідчать особисті підписи останніх на повідомленнях. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи їх безпідставними, та пояснив, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає на непідконтрольній українській владі території в м.Лутугине Луганської області, проте на даний час зареєстрований як внутрішньо переміщена особа в м. Суми для отримання пенсії. [PERSON] отримав кредит у позивача в 2011 року та сплачував заборгованість, однак після окупації перестав платити. Просив застосувати строк позовної давності, оскільки, строк дії договору хоч і не закінчився, проте з моменту сплати останнього платежу строк позовної давності сплив, у зв`язку з чим просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2011 року між АБ "Укргазбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 148/2011-Р, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 151560 грн зі сплатою 15,3% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався на придбання квартири. Згідно п.3.1 Договору позичальник здійснює погашення кредиту з першого по десяте число кожного місяця в розмірі не менше 1/128 від суми кредиту, що становить 1184,06 грн. Остаточний термін повернення кредиту 03.06.2020 року. Відповідно до п.3.2 Договору щомісячно, раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом) та у день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 цього договору, а також у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки в п. 1.4.1. цього договору. П.1.4.2 договору встановлено, що за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 20,3% (а.с. 6-8, 40-42). З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором № 148/2011-Р від 04.10.2011 року між [PERSON] , Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" та [PERSON] був укладений договір поруки № 148/2011-Р/П від 04.10.2011 року, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 148/2011-Р від 04.10.2011 року. Відповідно до п.5.2 договору поруки порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя (а.с.11). Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 14.08.2019 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 122390,81 грн, яка складається з: 108481,97 грн - заборгованість по кредиту; 13908,84 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року (а.с. 22). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 256 ЦК України Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257, 259 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як передбачено 5.8 Кредитного договору строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами у три роки, у тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитними коштами та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штрафів та всіх понесених банком під час виконання умов цього договору. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. П. 3.1 кредитного договору №148/2011-Р від 04.10.2011 року передбачено, що погашення заборгованості здійснюється з першого по десяте число кожного місяця в розмірі не менше 1/128 від суми кредиту, що становить 1184,06 грн, а останній платіж сплачується у сумі 1184,38 грн не пізніше 03.06.2022 року. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця до 10 числа місяця, наступного за звітним, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов`язання. З наданої позивачем виписки по особовому рахунку вбачається, що до 11 липня 2014 року відповідач не мав прострочення погашення кредиту та до 11 липня 2014 року відповідач не мав прострочення по процентам. Таким чином, перебіг строку позовної давності розпочався за вимогою про стягнення заборгованості за кредитом з 11 серпня 2014 року та за вимогою про стягнення процентів з 11 серпня 2014 року. З позовом банк звернувся до суду 03 вересня 2019 року, отже, з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом за період з 11.08.2014 по 03.09.2016 року та за процентами за період з 01.07.2014 року по 30.04.2015 року банк звернувся поза межами строку позовної давності. У зв`язку з цим позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню частково у розмірі 82884,52 грн. Відповідно до ст.554 ЦК України У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Із п.5.2 Договору поруки №148/2011-Р/П від 04.10.2011 року, вбачається, що порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Таким чином, вказані умови договорів поруки свідчать про те, що строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України установлено саме цим договором. Тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов`язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторін кредитного договору. Судом встановлено, що боржник (а відтак і поручителі) узяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 03.06.2022 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) у розмірі та строки, визначені у графіку платежів. Отже, поряд з установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, можна зробити висновок, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Згідно з умовами кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця рівними частинами у розмірі та строки, визначені договором. Із системного аналізу умов договору поруки №148/2011-Р/П від 04.10.2011 вбачається, що порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як установлено кредитним договором. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково зі стягненням з відповідачів заборгованості за тілом кредиту в солідарному порядку у розмірі 82884,52 грн. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з кожного відповідача на користь позивача підлягають стягненню 650,45 грн - понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial