Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

В листопаді 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненому в процесі розгляду справи, в якому зазначає, що 26.10.2013 р. між ним та відповідачем ФОП [PERSON] був укладений договір на виготовлення та доставку вхідної двері на суму 2700 грн. зі строком виконання протягом 21 робочих днів та договір № 2610/а-СТУ на доставку металопластикових вікон. Позивачем було виконано зобов'язання за вказаними договором, шляхом внесення передплати. В обумовлений законом строк, відповідач не виконав своїх зобов'язань по договору № 2610/02-ТУ. Позивач неодноразово звертався до відповідача за допомогою телефону та шляхом особистого відвідання офісу, з проханням виконати зобов'язання за вказаними договорами. 25.02.2014 року позивачем до ФОП [PERSON] було направлено письмову заяву з проханням виконати зобов'язання за вищезазначеними договорами, відповіді на яку позивач не отримав. Посилаючись на те,що відповідачем порушені його права споживача та до теперішнього часу не виконано обов*язку за договорами № 2610/02-ТУ та № 2610/а-СТУ, просить суд розірвати договір поставки товару № 2610/02-ТУ та договір № 2610/а-СТУ, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 6600 (шість тисяч шістсот) гривень, з яких 2700 гривень, сплачених позивачем у виконання договору поставки товару № 2610/02-ТУ, 2700 гривень в якості штрафу, передбаченого умовами договору за одноособово безпідставно відмову відповідачем від виконання своїх зобов'язань по договору поставки товару № 2610/02-ТУ, 1200 гривень за невиконану частину робіт за договором № 2610/а-СТУ, стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач не з*явився, представником позивача адвокатом [PERSON] подано заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалів справи видно, що відповідач зареєстрований за адресою в [ADDRESS] За вказаною адресою реєстрації [PERSON] були направлені судова повістка з додатками,які повернуті суду установою пошти за закінченням терміну зберігання. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавала,таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню частково на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що 26.10.2013 року між позивачем та ФОП [PERSON] був укладений договір поставки товару № 2610/02-ТУ, про що надана його копія. Відповідно до договору поставки товару № 2610/02-ТУ предметом Договору є поставка вхідної двері (ліва, модель БС, колір - шоколад, розмір 860х2050). Згідно п. 2.2 Договору строк поставки - 21 робочий день з моменту укладення договору та отримання передплати від замовника. Вартість товару складає по Договору 1 складає - 2700 гривень, вся сума була сплачена частинами, що підтверджується квитанціями (товарними чеками). Термін поставки сплинув 27.11.2013 року. За змістом п.3.2 договору,вартість виробів становить 2700 гр.,позивачем сплачено завдаток 2500 гр., сума доплати 200 гр. За змістом п.2.2 після внесення з моменту укладання договору та отримання передплати виконавець зобов'язується протягом 21 робочого дня виготовити та доставити вироби. 26.10.2013 року між позивачем та ФОП [PERSON] укладено також договір № 2610/а-СТУ на доставку металопластикових вікон. Відповідно до п. 1.1 Договору 2 Постачальник зобов'язується доставити Заказнику металопластиковий вироб, вказаний в ескізі чи Додатку Договору, а Заказник зобов'язаний сплатити його вартість та прийняти його. Згідно п. 1.2 Договору Постачальник зобов'язаний крім поставки зазначених виробів ї встановити підвіконник, зробити відлив та карниз. Вартість по Договору 2 складає 14750 гривень, яку позивач повністю сплатив частинами, що підтверджується квитанціями. Так згідно товарного чеку № 384 від 28.10.2013р. сплачено по договору № 2610/02 у якості передоплати 2500 гривень, залишок оплати по договору був внесений позивачем 29.10.2013 року, оскільки згідно товарного чеку (б/н) від зазначеної дати позивач сплатив 8000 гривень, незважаючи на те, що призначення платежу вказане - оплата по договору 2610/02 від 26.10.2013р., з вказаної суми 200 грн. сплачено по договору вказаному у призначенні платежу, а 7800 грн. по договору № 2610/а (вікна). Так згідно Договору 1 позивач повністю сплатив 2700 грн. та по Договору 2 - 14750 грн. (всього - 17 450 грн.). Факт того, що [PERSON] повністю сплатив відповідачу вказану суму підтверджується - товарним чеком № 383 від 26.10.2013р. на суму 2500 грн., товарним чеком № 384 від 28.10.2013р. на суму 450грн. + 2500 грн. (всього - 2950 грн.), товарним чеком № 475 від 29.11.2013р. на суму 4000 грн., товарним чеком (б/н) від 29.11.2013р. на суму 8000 грн. (2500 грн. + 2950 грн. + 4000 грн. + 8000 грн. = 17 450 грн.) У встановлений договором термін ФОП [PERSON] не виконав договір належним чином, а саме не зробив відливи. В зв'язку з чим позивач був змушений звертатися до майстрів з виконання віконних відливів за роботу яких відповідач сплатив 1200 гривень. З матеріалів справи видно,що у визначений договором № 2610/02-ТУ строк відповідач не виконав передбачених п.1.1 робіт , та за договором доставки № 2610/а-СТУ не виконані зобов*язання щодо виготовлення відливів, в зв*язку з чим позивачем були надіслані відповідачу письмові вимоги. За змістом ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт(надання послуг)та вимагати відшкодування збитків,якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов*язань за договором або виконує роботу так повільно,що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На час розгляду справи відповідач не виконав зобов*язання за договором № 2610/02-ТУ та № 2610/а-СТУ. Вказані обставини нічим не спростовані,підтверджені наданими позивачем доказами,в зв*язку з чим суд вважає їх встановленими та перевіреними. За змістом ст.526,530 ЦК України,зобов*язання має виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору або діючого законодавства. п. 7.5 договору № 2610/02-ТУ від 26.10.2013 року та договором № 2610/а-СТУ від 26.10.2013 року передбачено що у разі односторонньої необгроунтованої відмови від виконання своїх обов*язків на протязі дії договору, винна сторона виплачує штраф в розмірі повної суми оплати за товар та роботу. В зв*язку з тим, що відповідачем не виконані зобов*язання за договором № 2610/02-ТУ від 26.10.2013 року, на користь позивача підлягає стягненню сума штрафу передбаченого п. 7.5 вищезазначеного договору. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку,що відповідно до чинного законодавства наявність невиконаних робіт за договором та неповернутої суми за договором, відповідачем утримується безпідставно,є передбаченою законом підставою для захисту прав позивача у спосіб,передбачений ст.16 ЦК України шляхом задоволення позову про стягнення грошової суми. Позивачем заявлено вимогу про розірвання договору укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] оскільки останній істотно порушив умови договору. Як передбачено ч. 2 ст. 651 ЦК України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідач відповідно до договору № 2610/02-ТУ від 26.10.2013 року та договору № 2610/а-СТУ від 26.10.2013 року свої зобов'язання за договорами виконав не належним чином в зв*язку із чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору підлягають задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат [PERSON] надавала позивачу правову допомогу за договором від 07.11.2014 р . Загальна вартість юридичних послуг оцінена у 100 гр.,оплата здійснена за квитанцією б/н від 07.11.2014 р. До складу оплатних послуг представника включені: консультація щодо правовідносин сторін, вивчення законодавства та судової практики, складання позовної заяви. Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як видно із Закону, складовим елементом у визначені розміру компенсації витрат на правову допомогу є часовий обсяг роботи особи, яка надавала правову допомогу. Матеріалами справи підтверджений загальний час участі представника позивача у судовій справі-4 год.00 хв. Розрахунок, який є в матеріалах справи, містить підтвердження кількості годин,витрачених представником на надання правової допомоги та інишх юридичних послуг, описаних у розрахунку (як-то консультація щодо подання до суду позову та розробку і складання проекту позовної заяви). За таких обставин,розмір компенсації правових послуг адвоката в сумі 1000 гр.є розумним та підтверджений розрахунком. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.З відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір в сумі 243 гр.60 коп.,від попередньої сплати якого позивач звільнена, та судовий збір сплачений позивачкою. З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України,з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гр.60 коп. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 526,530 ЦК України, ст.ст. 4, 10 Закону України "Про захист прав споживачів",Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", суд -

Outcome: approved