Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

06.11.2019 року до суду з Київського районного суду міста Одеси надійшов за підсудністю вищезазначений позов, яким представник позивача просить стягнути з відовідача на користь Моторного (транспортного) Страхового Бюро України (далі - МТСБУ) суму сплаченого відшкодування в розмірі 13625,81грнивень та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 1921грн., посилаючись на те, що позивач отримав право вимоги на відшкодування за рахунок відповідача, оскільки ним було виплачене страхове відшкодування постраждалому у ДТП, а відповідач добровільно не відшкодовує ці кошти. Відповідач повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання - двічі йому були направлені судові повістки та розміщувалося оголошення на сайті судової влади, проте він до суду не з`явився, не надавав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочному порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона має довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Страхова подія - ДТП, що стала підставою звернення потерпілого до позивача за відшкодуванням, настала 23.04.2016 року о 15:50 в м.Одеса на вул.Ген.Петрова. Під час ДТП відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» д/з [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем "SААБ", д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м.Одеса від 11.07.2016року (справа №521/10634/16-п), винним у скоєнні вказаної ДТП був визнаний [PERSON] та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу розміром 340грн. (а.с.4.). Ч.6ст.82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А статею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення; 2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, то особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, у даному випадку, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), що містить спеціальні норми відносно регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст.41 цього Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, - в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП, у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону. З наданих суду відомостей та доказів не вбачається, що [PERSON] відшкодував потерпілому [PERSON] шкоду, завдану вказаною ДТП, а також не вбачається, що на час вищевказаної дорожно-транспортної пригоди винний мав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як те передбачено чинним законодавством, тому постраждалий звернувся за відшкодуванням до МТСБУ. Так, 08.06.2016 року до МТСБУ звернувся з заявою гр. [PERSON] - власник автомобіля "СААБ", д/з [NUMBER] , - з метою отримання відшкодування за страховим випадком на підставі свого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким був застрахований його автомобіль (поліс № [NUMBER] , зв.стор.а.с.9). Строк дії договору - до 25.12.2016р., тобто, дія договору розповсюджується на час скоєння вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої була заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Представник позивача стверджує, що позивач відшкодував потерпілому шкоду, завдану вказаною ДТП, і розмір завданих йому збитків становить 13627,76грн., з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара, визанчення розміру шкоди автомобілю SААБ", д/з [NUMBER] та страхова виплата, що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку за від 22.067.2016р. (а.с.11-23). Зазначена шкода має бути відшкодована винною особою потерпілій, проте була відшкодован позивачем, який набув право регресного стягнення. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою потерпілою особою - власником пошкодженого автомобіля SААБ", д/з [NUMBER] [PERSON] , та відповідачем не виникало, у зв`язку з чим МТСБУ виплатило потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 12955,81грн. (платіжне доручення №6836рв від 06.09.2016 року, а.с.34), та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 670грн. (платіжне доручення №2206/1рв від 17.08.2016року, а.с. 35) Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, на підставі чого, після проведення виплати потерпілій особі, в позивача - МТСБУ - виникло право зворотної вимоги до відповідача. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за відповідача [PERSON] , який є винним у скоєнні ДТП та спричиненні айнової шкоди потерпілому - власнику постраждалого автомобіля, і при цьому не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому, враховуючи, що на відшкодування цих збитків постраждалій особі виплатив позивач, суд дійшов висновку, що на підставі вищевказаних норм чиного законодавства, а також п.38.2ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - позов підлягає задоволенню за наяності достовірних доказів та відсутності обгрунтованих заперечень щодо позовних вимог. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved