Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія-Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.07.2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 12516, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 18000,00 грн., строком на 12 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24.07.2019 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 56 % річних. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 04.01.2019 року загальна сума заборгованості становить 17232,05 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 13998, 84 грн., заборгованість за процентами - 2853,05 грн., пеня - 250,56 грн., 34,69 грн. - 3% річних, 94,91 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Посилаючись на вищевикладене просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк» 17232,05 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 16.01.2019 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 12516, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 18000,00 грн., строком на 12 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24.07.2019 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 56 % річних (а.с.18-30). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.3.3 договору про споживчий кредит передбачено, що позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1500,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У п. 4.2.2 вищевказаного договору зазначено, що банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Статтями 526, 527, 530 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із пунктів 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 вказаного договору вбачається, що позичальник зобов'язується у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за договором. У випадку порушення умов вказаного договору відповідач зобов'язується достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплачувати неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Пунктом 8.3 договору передбачено також, що за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 12516 від 25.07.2018 року вбачається, що станом на 04.01.2019 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 17232,05 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 13998, 84 грн., заборгованість за процентами - 2853,05 грн., пеня - 250,56 грн., 34,69 грн. - 3% річних, 94,91 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції (а.с. 7-11). Враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за споживчим кредитом № 12516 від 25.07.2018 року, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом на загальну суму 17232,05 грн. Оскільки позов задоволено повністю, тому судові витрати понесені позивачем слід стягнути в його користь з відповідача, що передбачено ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved