Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

ПАТ КБ „Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтовано тим, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ „Приватбанк" 24.02.2014 року був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого ПАТ КБ „Приватбанк" зобов'язався надати [PERSON] кредит в розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком, договір, про що свідчить його підпис у заяві. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач [PERSON], взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, і станом на 06.11.2016 року заборгованість останнього за кредитним договором №б/н від 24.02.2014 року становить 13499,34 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 495,35 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8984,97 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 2900 гривень, штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 619,02 гривень. Позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, а тому позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13499,34 гривень та судовий збір в сумі 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, одночасно із позовною заявою подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду даної справи та просить стягнути витрати, пов'язані з публікацією оголошення у пресі про виклик відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням у пресі - газеті „Волинь Нова", із урахуванням чого судовий розгляд справи було ухвалено проводити у відсутності відповідача. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно кредитного договору №б/н, який було укладено 24.02.2014 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], Банк зобов'язувався видати відповідачу кредит в сумі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник [PERSON] брав на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-8). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість з кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім цього, згідно п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Також, відповідно до 2.1.1.12.11 згаданих Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як убачається з розрахунку суми боргу станом на 06.11.2016 року по кредитному договору №б/н від 24.02.2014 року позичальник [PERSON] свої зобов'язання не виконав, і сума заборгованості становить 13499,34 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 495,35 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8984,97 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 2900 гривень, штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 619,02 гривень. Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надано. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання згідно договору та не сплачує кредит та відсотки по кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому є всі підстави для стягнення на користь позивача із позичальника [PERSON] суми заборгованості по кредитному договору № б/н укладеному 24.02.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони усі понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №PROM7BКВGS від 07.11.2016 року убачається, що позивачем було сплачено при подачі позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 1378 гривень, а згідно платіжного доручення №IHB90B1FBU від 20.01.2017 року позивачем було сплачено 180 гривень за оголошення в газеті «Волинь-нова».

Outcome: approved