Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В жовтні 2013 року ТДВ СК "Альфа-Гарант" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу. Позовні вимоги обґрунтовувані тим, що 29.12.2010 року між сторонами було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 28.01.2011 року, близько 10 год. 14 хв., [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-2107, здійснив зіткнення з автомобілем «Део». Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.02.2011 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП. Транспортний засіб "Део", було застраховано у ЗАТ «СК «ВЕСКО», правонаступником якої є АТ «СК «АХА-Страхування». АТ «СК «АХА-Страхування» на виконання умов договору сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу «Део», 9050,08 грн. та звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу. 25.04.2012 року між ТДВ СК «Альфа-Гранат» та АТ «СК «АХА-Страхування» було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідно до вказаної угоди погоджений розмір страхового відшкодування за вищезазначеною регресною вимогою складає 7858,28 грн., які і просить ТДВ СК "Альфа-Гарант" стягнути з [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу. Рішенням Коропського районного суду від 28.11.2013 року в задоволенні позову ТДВ СК "Альфа-Гарант" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу - відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ТДВ СК "Альфа-Гарант" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Коропського районного суду від 28.11.2013 року, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Доводи скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим. В скарзі апелянт зазначає, що у ТДВ СК "Альфа-Гарант" після виплати страхового відшкодування виникло право зворотної вимоги до винної особи в порядку регресу, при цьому посилається на ст.ст. 257, 261, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 38 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову прийшов до висновку, що АТ «СК «АХА-Страхування» звернулося до Позивача не в порядку регресу, про що вказує у своїй претензії, а в порядку суброгації, але у зв'язку з простроченням звернення АТ «СК «АХА-Страхування», Позивач не був зобов'язаний проводити страхове відшкодування і мав встановлені Законом підстави для відмови у відшкодуванні, таким чином за викладених обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії Позивача щодо здійснення виплати грошових коштів АТ «СК «АХА-Страхування» з подальшою вимогою про стягнення коштів з Відповідача не відповідають загальним засадам здійснення страхової діяльності щодо захисту майнових інтересів страхувальника. Однак, погодитись з таким висновком суду не можна, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу у ТДВ СК «Альфа-Гарант» на період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року транспортний засіб «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується полісом № АА/0389471 (а.с.4). Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.02.2011 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП, в результаті якого автомобіль «Део» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а.с. 5-6). Згідно претензії від 23.02.2012 року АТ «СК «АХА-Страхування» відшкодувало власнику автомобіля «Део» д.н.з. [NUMBER] шкоду, завдану внаслідок ДТП у сумі 9050,08 грн. і вимагає у Позивача відшкодувати вказану суму (а.с. 12-13). На підтвердження розміру завданих збитків АТ «СК «АХА-Страхування» надала Позивачеві калькуляцію дефектів та контрольний лист № 03.12.10 (а.с. 7-11). Розмір збитків на суму 7858,28 грн., також підтверджується розрахунком страхового відшкодування (а.с. 14). 25.04.2012 року прийнято рішення про сплату страхового відшкодування на користь АТ «СК «АХА-Страхування» у сумі 7858,28 грн., що підтверджується страховим актом № ЦВ/12/0125 (а.с. 15). На підставі угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.04.2012 року ПАТ «СК «АХА Страхування» сплатила страхове відшкодування (в порядку регресу) ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно страхового акту від 15.03.2011 року за договором страхування № 056-а/08ч.3 від 01.02.2008 року в зв»язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу «ДЕО», д/н [NUMBER], під час ДТП, що сталася 28.01.20011 року з вини водія транспортного засобу «ВАЗ», д/н [NUMBER], цивільна відповідальність якого застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно договору страхування (поліс) № АА/0389471. Погоджений Сторонами розмір страхового відшкодування в порядку регресу за зазначеною регресною вимогою складає 7 858,28 грн. (а.с. 16-17). На підтвердження проведення угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 25.04.2012 року між ПАТ «СК «АХА Срахування» та ТДВ СК «Альфа -Гарант» надано витяг з бази даних 1С: картка рахунку: 68.5.3. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Пунктом «ґ» ч. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Встановлено, що ДТП - страховий випадок стався 28.01.2011 року. АТ «СК «АХА-Страхування» звернулося до Позивача з претензією про сплату відшкодування 23.02.2012 року. Суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212-214 ЦПК України, належним чином не визначився з характером спірних правовідносин, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, зокрема, відмовляючи в позові страхової компанії суд зауважив, що до позивача, який виплатив страховику потерпілої особи (ПрАТ «СК «Провідна») страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала б до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки, виходячи лише з підстав, передбачених положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», не звернувши уваги на те, що позовні вимоги заявлені з підстав, передбачених п. «ґ» ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинної на момент ДТП, яким передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, має місце за наявності певних випадків, визначених чинним законодавством. Залишилось поза увагою суду також витяг з журналу реєстрації подій за період з 28.01.2011 року по 31.01.211 року (а.с. 66 ), щодо відсутності інформування страховика про ДТП, крім того відповідно до даних розрахунку страхового відшкодування (а.с. 14) зазначено відсутність повідомлення страхувальником про настання страхового випадку, тобто відповідачем вимог закону щодо повідомлення страховика про вчинення дорожньо-транспортної пригоди належним чином не виконано. Не перевіривши вказані обставини належним чином суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції рішення про задоволення позову. Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» з [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати по справі в розмірі 229,40 грн. сплата судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 114,70 грн. сплата судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Outcome: approved