Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, в якому просила визнати за нею право на спадщину, яка відкрилась після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO], до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 2,94 га умовних кадастрових гектарах, розташовану в межах Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, що підтверджується сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 25 червня 1996 року, а також майновий пай в розмірі 1506 грн. в КСП"Промінь" с.Трибусівка Піщанського району Вінницької області згідно із свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER] виданого Трибусівською сільською радою 22.10.2001 року, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 09.04.2000 року . В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте надала на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ст. 206 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), яка знаходиться в колективній власності КСП, ПСП «Промінь» в с. Трибусівка Піщанського району Вінницької області, розміром 2.94 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 130650.16 грн., що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Піщанському районі Вінницької області від 18.07.2018 року, так як відповідно до оголошення, розміщеного в газеті «Піщанські вісті» від 22 грудня 2017 року, втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на імя [PERSON], вважається недійсним, а також майновий пай в розмірі 1506 грн. в КСП, ПСП "Промінь" с.Трибусівка Піщанського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновим сертифікатом) серії [NUMBER] виданого Трибусівською сільською радою 22.10.2001 року. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає, оскільки мати позивача [PERSON], також померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Трибусівською сільською радою Піщанського району Вінницької області 06.04.2010 року. При зверненні позивача до Піщанської державної нотаріальної контори, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна вона може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.10), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.12), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.13), свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.14),свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.15), довідкою з відділу Держгеокадастру у Піщанському районі Вінницької області (а.с.19), оголошенням в газеті «Піщанські вісті» (а.с.18), роз'ясненням нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій №379 (а.с.20) Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно слід керуватись саме його положеннями. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який був чинний на час смерті спадкодавця, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

Outcome: approved