Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

До суду 02 липня 2014 року надійшла позовна заява ТОВ «Вердикт Фінанс» до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням та звернення стягнення на предмет застави. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2014 року позовні вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням та звернення стягнення на предмет застави були задоволені у повному обсязі (а.с.101-104). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2014 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2014 року скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.130). В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених (а.с.120-126), позивач посилається на те, 13.07.2007 року Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" та [PERSON], уклали кредитний договір № 11182980000, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 91196,00 шв. фр. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 13.07.2014 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між Акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON], [INFO], було укладено договір застави, за яким відповідач [PERSON], передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Mercedes-Benz; Модель: ML-350; Рік випуску: 2007; Номер кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER]. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту за № 11182980000 від 13.07.2007 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту за № 11182980000 від 13.07.2007 року. 05.09.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та [PERSON] уклали договір поруки, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання [PERSON] кредитного договору № 11182980000 від 13.07.2007 року, становить 2000,00 грн. Внаслідок невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту станом на 16.06.2014 року наявна заборгованість за кредитом у розмірі 1 371 617,85 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 679 158,26 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 383 829,83 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 133 645, 54 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання у розмірі 154 609,45 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 20 374, 77 грн. В зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» 2 000,00 грн. заборгованості за кредитним зобов'язанням; стягнути з [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11182980000 від 13.07.2007 р. на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним зобов'язанням в розмірі - 1371617,85 грн., яка включає: заборгованість по основній сумі - 679158,26 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 383829,83 грн., нараховані відсотки на дату подачі позову - 133645,54 грн., пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 154609,45 грн., три проценти річних від простроченої суми - 20374,77 грн.; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Mercedes-Benz; Модель: ML-350; Рік випуску: 2007; Номер кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], вартість якого згідно договору застави складала 563760,00 грн., що належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; передати у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс» предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Mercedes-Benz; Модель: ML-350; Рік випуску: 2007; Номер кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що належить [PERSON] на праві власності та знаходиться в боржника або інших осіб; судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі, провести судовий розгляд за його відсутністю в порядку заочного провадження, про що виклав у письмовій заяві. Відповідачі у судові засідання повторно не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, причини неявки суду не повідомили в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідачів неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.07.2007 між Акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11182980000, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 91196,00 шв. фр. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 13.07.2014 року (а.с.11-21). В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між Акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір застави, за яким відповідач [PERSON], передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Mercedes-Benz; Модель: ML-350; Рік випуску: 2007; Номер кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER] (а.с.22-26). Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов'язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого згідно із розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 16.06.2014 року склала 1371617,85 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 679 158,26 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 383 829,83 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 133 645, 54 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання у розмірі 154 609,45 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 20 374, 77 грн. (а.с.34-48). В силу ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках. передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 589 ЦК України передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, що нею забезпечено. Частина 2 ст. 589 ЦК України, передбачає право заставодержателя задовольнити за рахунок предмета застави в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника). 05.06.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс» та [PERSON] уклали договір поруки, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання [PERSON] кредитного договору № 11182980000 від 13.07.2007 року, становить 2000,00 грн. Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Позивачем вищевказана вимога Закону була виконана, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, пред'являються за місцем проживання або знаходження одного із відповідачів за вибором позивача, отже судовий розгляд зазначеної цивільної справи повинен проводитися у Московському районному суді м. Харкова. Вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 20374 грн. 77 коп. не підлягає задоволенню з тих підстав, що стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання, відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України, застосовується лише, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Умовами договору про надання споживчого кредиту № 11182980000, укладеного 13.07.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON], чітко визначений розмір процентів за користування кредитним коштами. Отже, в частині стягнення процентів підлягає застосуванню норми ч.1 ст. 1048 ЦК України, яка встановлює право позичальника на одержання процентів у розмірі і порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. (а.с.1) Суд розподіляє судові витрати відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує на користь позивача з відповідача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3594 грн. 52 коп., і з відповідача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 грн. 40 коп.

Outcome: partial