Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №280/21-1442 від 18.09.2006 року та № 280/40-193 від 28.03.2007 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.09.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №280/21-1442, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві грошові кошти у сумі 47 345,24 долари США. 28.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №280/40-193, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві грошові кошти у сумі 252 500,00 грн.. ПАТ "Укрсоцбанк" є правонаступником за всіма правами і обов'язками Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк". Крім того, з 01.09.2011 року ПАТ "Укрсоцбанк" змінив свою торгівельну марку на "UniCredit Bank", зберігаючи юридичне ім'я ПАТ "Укрсоцбанк". Відповідно до пунктів 1.1, 3.3.8 кредитного договору № 280/21-1442 відповідач зобов'язаний повернути кредитні кошти позивачу, а пунктами 1.1, 2.4.1, 3.3.7 кредитного договору № 280/21-1442 визначено обов'язок відповідача щомісячно сплачувати позивачеві відсотки за користування кредитними коштами. Також відповідно до пунктів 1.1, 3.3.5 кредитного договору №280/40-193 відповідач зобов'язаний повернути кредитні кошти позивачу, а пунктами 1.1, 2.4, 3.3.6 кредитного договору №280/40-193 визначено обов'язок відповідача щомісячно сплачувати позивачеві відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач зобов'язання належним чином не виконує та за кредитним договором №280/21-1442 станом на 25.04.2014 року має заборгованість у розмірі 59 924,22 дол. США, що згідно з курсом НБУ становить 682 215,55 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 38 442,84 долари США, заборгованість за нарахованими відсотками - 18 090,55 доларів США, пеня за порушення терміну погашення кредиту - 15 268,76 грн. (еквівалент 1 341,17 доларів США); пеня за порушення терміну погашення відсотків - 23 334,66 грн. (еквівалент 2 049,66 доларів США). Крім того, відповідач станом на 25.04.2014 року має заборгованість за кредитним договором №280/40-193 у розмірі 391 288, 24 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 172 529,00 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 166 301,63 грн., пеня за порушення терміну погашення кредиту - 23 449,76 грн.; пеня за порушення терміну погашення відсотків - 20 448,38 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 4 485,75 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 4 073,71 грн.. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 073 503,79 грн. та 3654,00 грн. понесених судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.73) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Оскільки заяв відповідача про зміну місця проживання або місцезнаходження згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України не надходило, тому судова повістка, яка надіслана на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 18.09.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 280/21-1442, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 45 000,00 доларів США на придбання нерухомого майна зі сплатою відсотків за користування кредитом із кінцевим терміном повернення до 17.09.2021 року (а.с.12-14, 16). 28.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 280/40-193, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у сумі 252 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % процентів річних із кінцевим терміном повернення до 27.03.2012 року (а.с.6-10). Згідно статуту Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (а.с.48-50). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором № 280/40-193 від 28.03.2007 року та не сплачує кредит і відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 25.04.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 396 288,24 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.18-32). Також відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором № 280/21-1442 від 18.09.2006 року та не сплачує кредит і відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 25.04.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 682 215,55 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.33-42). Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 280/40-193 від 28.03.2007 року та за кредитним договором №280/21-1442 від 18.09.2006 року в сумі 1 073 503,79 грн. підлягає задоволенню. Оскільки згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача, відповідач у судове засідання не з'явився та заяви про зменшення розміру пені не подав, а тому підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 3 654,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved