Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

ПАТ КБ"Приватбанк" звернулось до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 290232 грн. 02 коп. та судові витрати по справі. Позивач посилається на те, що 29 листопада 2007 року між ПАТ КБ"Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN81AR03110260, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 62939 грн.11коп. з розрахунку, час фактичного користування кредитом на строк з 29 листопада 2007 року по 28 листопада 2014 року. Відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого станом на 24 червня 2014 року за ним виникла заборгованість на загальну суму 290232 грн. 02 коп., з яких: 49108 грн. 13 коп. - тіло кредиту; 41352 грн. 90 коп. - сума заборгованості за відсотками; 20455 грн. 50 коп. - комісія, 179315 грн.49 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Судові виклики надсилалися по місцю його реєстрації, частина з яких була повернута в зв'язку з відсутністю за місцем проживання. Відповідно до п.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові повідомлення вручені йому належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Від представника позивача Сауляка Є.В. до суду надійшла заява, якою позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача суму заборгованості з повернення кредиту, а також судові витрати по справі. Просить розглянути справу за його відсутності, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Оскільки представник позивача не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача, так як в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Враховуючи те, що в судове засідання сторони по справі не з'явились, позивач надав заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, судом встановлено наступне: 29 листопада 2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN81AR03110260, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 62939 грн.11коп. з розрахунку, час фактичного користування кредитом на строк з 29 листопада 2007 року по 28 листопада 2014 року. Відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого станом 24 червня 2014 року за ним виникла заборгованість на загальну суму 290232 грн. 02 коп., з яких: 49108 грн. 13 коп. - тіло кредиту; 41352 грн. 90 коп. - сума заборгованості за відсотками; 20455 грн. 50 коп. - комісія, 179315 грн.49 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, що підтверджується довідкою ПАТ КБ "Приватбанк". Зазначена обставина підтверджується розрахунком (а.с. 4-6). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. [PERSON] не виконав взяте на себе кредитне зобов'язання в строк, а тому, сума боргу підлягає стягненню з нього, відповідно до ст. 1050 ЦК України, однак суд враховує, що відповідач про кредитну заборгованість, що утворилася за кредитним договором, письмово чи в іншій формі, жодного разу не попереджався. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам за користування кредитом знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором кредиту задоволенню не підлягають, оскільки обслуговування за кредитним договором є обов»язком банку, при цьому не повинна нараховуватись ще додаткова оплата за надані послуги. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки, якою є пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, та враховуючи, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, стягнення неустойки в такому розмірі може значно погіршити матеріальний стан відповідача. Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та засадами, на яких має ґрунтуватись зобов'язання між сторонами, є добросовісність, розумність та справедливість. Вирішуючи питання про стягнення пені за порушення строків сплати мінімального обов'язкового платежу, суд враховує те, що позивач починаючи з червня 2008 року не прийняв жодних мір щодо стягнення заборгованості, таким чином свідомо допускав боржника до порушення строків сплати обов'язкового щомісячного платежу, тому вважає можливим зменшити розмір неустойки (пені) Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору стягнути з відповідачів на користь позивача пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial