Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» звернулось в суд до [PERSON], яка діє у власних інтересах, та в інтересах малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] та до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення мешканців. Уточнивши позовні вимоги у поданій заяві зазначив, що 30.10.2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Артемівського відділення Донецької обласної філії та відповідачем [PERSON] (Позичальник) був укладений Договір не відновлювальної кредитної лінії № 45/05-73 (надалі за текстом - Договір кредиту), за умовами якого банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 80000,00 гривень (надалі за текстом «Кредит»), зі сплатою 15 процентів річних та комісій в розмірі та порядку, визначених у Договорі кредиту, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 27.10.2017 р. Відповідно до п. 1.3. Договору кредиту кредит був наданий Позичальнику на поповнення обігових коштів. Зобов'язання Позивача за Договором кредиту були виконані у повному обсязі, позичальник отримав грошові кошти: - 30.10.2007 р. - 30000 грн.; - 01.11.2007 р. - 7000 грн.; - 27.12.2007 р. - 43000 грн. Згідно з умовами п.1.1.2, п. 2.4, 3.3.5., 3.3.6. Договору кредиту Позичальник зобов'язався: 1) щомісяця до 15 числа сплачувати транші основної заборгованості у сумі 665,00 гривень; 2) щомісяця не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Згідно п. 4.1. Договору кредиту за прострочення строків сплати повернення кредиту та процентів позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту був укладений Іпотечний договір № 1 від 30 жовтня 2007 р. між позивачем, з одного боку, і іпотекодавцями - співвласниками квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON], з другого боку, посвідчений 30.10.2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, реєстровий номер 8849 (надалі за текстом "Договір іпотеки"). Згідно п. 1.3. Договору іпотеки вартість Предмету іпотеки за згодою Сторін становить 34644,00 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації. Відповідно до Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою КМУ від 31.03.2004 № 410, обтяження за Договором іпотеки було зареєстровано за № 5937333, що засвідчує Витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 15196351 від 30.10.2007 р. Згідно з п.2.1.4. Договору іпотеки - Іпотекодавець зобов'язався без письмової згоди Іпотекодержателя (Позивача за цією справою), що оформляється додатковою угодою до іпотечного договору, не передавати предмет іпотеки у користування третім особам. Відповідно до п.п. 6.1, 6.2. Договору іпотеки доповнення до нього мають вчинятися в письмовій формі та потребують нотаріального посвідчення. Відповідачі не звертались до позивача з клопотанням передати предмет іпотеки у користування будь-яким іншим особам, в тому числі малолітнім дітям відповідача [PERSON], які народились після укладання договору іпотеки. На дату складання цього позову в квартирі [ADDRESS], що є предметом іпотеки фактично мешкають [PERSON], [PERSON] та її малолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] померла [INFO] (а.с.40) Її діти, відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з померлою на час її смерті. Факт відмови відповідачів від прийняття спадщини не підтверджено нотаріальною конторою. Тому вони прийняли спадщину спадкодавця [PERSON] відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України і набули статусу іпотекодавців також щодо частини квартири, що була передана в іпотеку померлою [PERSON], незважаючи на невиконання ними обов`язку, встановленого ст. 1297 ЦК щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позичальник [PERSON] умови Договору кредиту щодо сплати основного боргу і процентів не виконує. Лист-претензія про дострокове повернення заборгованості по кредитному договору № 45-04/9 від 10.01.2011 р. надісланий позивачем позичальнику [PERSON] рекомендованою поштою 14.01.2011 р. і отриманий адресатом 15.01.2011 р. Лист-претензія № 49-01/323 від 01.07.2013 р. про необхідність усунення порушень Договору кредиту і виселення з квартири, що є предметом іпотеки надіслана 03.07.2013 року співвласникам квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою розташування квартири і повідомленням про вручення підтверджено отримання зазначеної претензії 05.07.2013 р. відповідачами [PERSON] та [PERSON] Відправлення на ім`я [PERSON] повернуто на адресу позивача у зв`язку зі смертю останньої. Позивач вручив 31.07.2013 р. особисто відповідачу [PERSON] претензію в приміщенні Артемівського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» про що свідчить її особистий підпис на другій сторінці тексту претензії. В указаному листі-претензії позивач виклав зміст порушень Договору кредиту, запропонував усунути їх в тридцятиденний термін, попередив, що у разі не усунення порушення Договору кредиту, банк зверне стягнення на предмет іпотеки. Також, в листі-претензії висунута вимога про виселення мешканців у разі не усунення порушень Договору кредиту На дату складання цього позову відповідачі порушення Договору кредиту не усунули, відповідачі квартиру не звільнили і не виселилась разом з малолітніми дітьми. З наданого позивачем розрахунку станом на 15.07.2013 р. убачається, що по Договору кредиту обліковується заборгованість на загальну суму 64699,58 гривень. Відповідно до пунктів 1.1, 1.5. Договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує виконання зобов'язань позичальника за Договором кредиту, а саме зобов'язань зі сплати суми кредиту, процентів, можливих сум неустойки (пені, штрафу), відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за основним зобов'язанням та збитків завданих порушенням основного зобов'язання. Позивач вважає за необхідне вимагати передачі позивачу на збереження предмету іпотеки на період до реалізації на прилюдних торгах відповідно до двостороннього акту приймання-передачі майна з огляду на наступне: 1) відповідачі в порушення вимог п. 3.3.3. Договору кредиту, вимог п. 2.1.6. Договору іпотеки не уклали договір страхування предмета іпотеки на повну його вартість від ризиків випадкового знищення, пошкодження, псування на користь позивача, як вигодонабувача, та не надали позивачу оригінал відповідного договору страхування; 2) фактичне знаходження предмета іпотеки у володінні і користуванні відповідачів унеможливить пошук покупців на майно, бо потенційні покупці не виявляють бажання придбавати майно без його огляду та разом з мешканцями, внаслідок чого збитки позивача від кредитної операції зростатимуть за рахунок щомісячного нарахування відсотків за користування кредитними коштами. З урахуванням вище викладеного позивач просить суд, винести рішення, яким в рахунок стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості по Договору не відновлювальної кредитної лінії № 45/05-73 від 30.10.2007 р., у загальній сумі 64699,58 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 1, укладеним і посвідченим 30 жовтня 2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером № 8849, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною, що буде визначена суб'єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження. Примусово виселити з трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] відповідача [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], виселити з зазначеної квартири відповідача [PERSON]. Зобов`язати відповідачів передати позивачу - ПАТ "Укрсоцбанк" трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі двостороннього акту приймання-передачі майна на період до реалізації на прилюдних торгах. Стягнути з відповідачів на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судові витрати за подання позову у сумі 761,69 грн. У судовому засіданні представник позивача Бистрицька І.О., що діє на підставі довіреності, на позовних вимогах наполягала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що сума заборгованості не обґрунтована та не визначена, оскільки позивачем не враховано строк позовної давності за вимогами про стягнення пені, де встановлено строк позовної давності в один рік. Крім того комісія була сплачена відповідачкою і це зазначено в договорі, крім того в договорі не зазначена конкретна сума комісії, яку належить сплатити. Крім того місцем проживання малолітніх дітей є місце проживання їх батьків. Діти мають право проживати в нормальних умовах і тому вимоги про виселення дітей заявлені позивачем передчасно. Крім того згідно Договору іпотеки зазначено три іпотекодателя і він знає, що на теперішній час після смерті матері [PERSON] його довіритель [PERSON] не приймав спадщину, право власності на вказану частку майна на теперішній час не визначено. Вважає, що позов не підлягає задоволенню. В подальшому в судове засідання не явився, про день слухання повідомлявся належним чином. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не явились, про причини неявки суд не повідомили, про день слухання повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів та представника відповідача [PERSON] на підставі наявних у справі даних та доказів в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Артемівської міської ради Купліченко В.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог щодо виселення з квартири малолітніх дітей на тій підставі, що малолітні діти мають право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], і відповідно до чинного законодавства неприпустимо порушення житлових прав дітей. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30.10.2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Артемівського відділення Донецької обласної філії та відповідачем [PERSON] був укладений Договір не відновлювальної кредитної лінії № 45/05-73 (надалі за текстом - Договір кредиту), за умовами якого банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 80000,00 гривень (надалі за текстом «Кредит»), зі сплатою 15 процентів річних та комісій в розмірі та порядку, визначених у Договорі кредиту, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 27.10.2017 р. Відповідно до п. 1.3. Договору кредиту, кредит був наданий Позичальнику на поповнення обігових коштів. Зобов'язання Позивача за Договором були виконані у повному обсязі і позичальник отримав грошові кошти в повному обсязі: 30.10.2007 р. - 30000грн, 01.11.2007 р. - 7000 грн., 27.12.2007 р. - 43000 грн. Згідно з умовами п.1.1.2, п. 2.4, 3.3.5., 3.3.6. Договору кредиту, Позичальник зобов'язався: 1) щомісяця до 15 числа сплачувати транші основної заборгованості у сумі 665,00 гривень; 2) щомісяця не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Згідно п. 4.1. Договору кредиту за прострочення строків сплати траншів кредиту та процентів позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобов'язань, за кожний день прострочення. (а.с.17-20) В забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту укладений Іпотечний договір № 1 від 30 жовтня 2007 р. між позивачем, з одного боку, і [PERSON], [PERSON], [PERSON] з другого боку, посвідчений 30.10.2007 р. [PERSON], приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, реєстровий номер 8849. Відповідно до пункту 1.1. Договору іпотеки, предметом іпотеки є трикімнатна квартира, загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, що видане Госпрозрахунковим бюро по приватизації житла при виконкомі Артемівської міської ради згідно розпорядження від 13.05.1994 р. № 5033 та зареєстрована в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 12892923 (а.с.23-25, 26). Згідно п. 1.3. Договору іпотеки вартість Предмету іпотеки за згодою Сторін становить 34644,00 грн. (а.с.23) Відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» - обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації. Відповідно до Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою КМУ від 31.03.2004 № 410, обтяження за Договором іпотеки було зареєстровано за № 5937333, що засвідчує Витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 15196351 від 30.10.2007 р. (а.с.29) З преамбул Договору кредиту та Договору іпотеки, паспортів відповідачів [PERSON] та [PERSON], а також з довідки ПП «ВІЛС» від 16.10.2007 р. убачається, що на дату укладання вказаних договорів вони були зареєстровані разом з матір'ю [PERSON] в іпотечній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Згідно з п.2.1.4. Договору іпотеки, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язались без письмової згоди Іпотекодержателя (Позивача за цією справою), що оформляється додатковою угодою до іпотечного договору, не передавати предмет іпотеки у користування третім особам. Відповідно до п.п. 6.1, 6.3. Договору іпотеки доповнення до нього мають вчинятися в письмовій формі та потребують нотаріального посвідчення. (а.с.24). В судовому засіданні встановлено і підтверджено матеріалами справи, що разом з відповідачем [PERSON] в іпотечній квартирі проживають, однак не зареєстровані малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.38,39, 105,106). Відповідачі не звертались до позивача з клопотанням передати предмет іпотеки у користування будь-яким іншим особам, в тому числі і малолітнім дітям відповідача [PERSON], які народились після укладання договору іпотеки. Таким чином доводи представника відповідача [PERSON] та представника органу піки та піклування Артемівської міської ради Купліченко В.В. про те, що в житловому приміщенні на яке позивач просить звернути стягнення проживають малолітні діти, а тому звернення стягнення на предмет іпотеки неможливе, адже воно позбавить малолітніх дітей місця проживання, що суперечить приписам чинного законодавства України, суд вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не були зареєстровані у спірній квартирі на час укладення договору іпотеки, малолітні діти проживають в спірній квартирі без згоди іпотекодержателя - банку, і права власності на предмет іпотеки чи права користування предметом іпотеки не мають. Крім того згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 28.06.2012 р. (а.с.40). Відповідно документальної інформації наданої Першою Артемівською нотаріальною контрою 27.11.2013 р. № 2184/01-16 від 17.12.2012 р. згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлої [INFO], 18.12.2012 р. надійшла заява про прийняття спадщини від [PERSON]. Свідоцтво про прийняття спадщини ще не видавалось( а.с.86). За таких обставин суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи дітьми померлої, прийняли спадщину після її смерті відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України і набули статусу іпотекодавців також щодо частини квартири, що була передана в іпотеку померлою [PERSON] незважаючи на невиконання ними обов'язку встановленого ст. 1297 ЦК України щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На теперішній час позичальник [PERSON] умови Договору кредиту щодо сплати основного боргу і процентів не виконує. Зі справи вбачається, що позивач надсилав відповідачам лист-претензію про дострокове повернення заборгованості по кредитному договору 10.01.2011 р., який отримано адресатом 15.01.2011 р. (а.с. 31,32). 02.07.2013 р. надсилав відповідачам вимогу про виконання умов договору про іпотечний кредит, попередження про звернення стягнення на передану в іпотеку житлову квартиру відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», вимогу про звільнення нерухомого майна, у випадку не виконання умов договору про іпотечний кредит, запропонував усунути їх в тридцятиденний термін, попередив, що у разі не усунення порушення Договору кредиту банк зверне стягнення на предмет іпотеки. Також, в листі-претензії висунута вимога про виселення мешканців у разі не усунення порушень Договору кредиту Зазначена вимога отримана особисто боржником [PERSON] 31.07.2013 р. (а.с.33-34) На дату складання цього позову відповідачі порушення Договору кредиту не усунули, відповідачі квартиру не звільнили і не виселились разом з малолітніми [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. З наданого позивачем розрахунку станом на 15.07.2013 р. убачається, що по Договору кредиту обліковується заборгованість на загальну суму 64699.58 гривень у тому числі: сума заборгованості за кредитом - 50960,00 грн., сума заборгованості за відсотками 8140,59 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1043,49 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 428,16 грн., інфляційні витрати за кредитом - 126,27 грн., інфляційні витрати за відсотками - 55,59 грн., штрафи, комісії, прострочки - 84,93 грн., прострочені нараховані комісії - 3860,55 грн. Іншого розрахунку ані з боку відповідачів, ані з боку представника відповідача надано не було. Відповідно до пунктів 1.1, 1.5. Договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує виконання зобов'язань позичальника за Договором кредиту, а саме зобов'язань зі сплати суми кредиту, процентів, можливих сум неустойки (пені, штрафу), відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за основним зобов'язанням та збитків завданих порушенням основного зобов'язання. (а.с.23) Згідно ст. 589 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку", п. 2.4.3. Договору іпотеки від 30.10.2007 р., у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов'язання, Позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Згідно п.п. 4.6.1.- 4.6.5. Договору іпотеки Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки за своїм вибором будь-яким з передбачених законом способів, в тому числі на підставі рішення суду. П.п. 4.6.1., 4.6.2. зазначеного Договору іпотеки передбачають, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, визначений у судовому рішенні, в тому числі шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. (а.с.24) Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначаються: заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації; спосіб реалізації предмету іпотеки та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст.ст. 11, 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить оцінку (переоцінку) майна в порядку, передбаченому законом, залучає до оцінки суб'єкта оціночної діяльності. У зв'язку з цим суд вважає, що не суперечить закону звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах, як з початковою ціною, що визначена за згодою Сторін у п. 1.3. Договору іпотеки в сумі 34644,00 грн., так і з початковою ціною, яка буде визначена суб'єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до абз. 4 частини 4 ст.9 Закону України "Про іпотеку», пункту 2.1.4. Договору іпотеки іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, передавати предмет іпотеки у користування іншим особам. Частини 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», зокрема, передбачає, що правочин щодо передачі іпотечного майна в користування третім особам без згоди іпотекодержателя є недійсним. Отже, в силу прямої вказівки ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» будь-який усний правочин [PERSON] щодо вселення в іпотечну квартиру малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без згоди іпотекодержателя є нікчемним. Згідно частини 1 ст. 215 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ст. 46 Конституції України громадянин може бути примусово позбавлений житла на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 40 Закону України від 05.06.2003 № 898-IV «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України, після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити у повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved