Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Кредитна спілка «Громада» 23 березня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву позивач мотивував тим, що Кредитна спілка «Громада», згідно кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (не відновлювальна кредитна лінія) № 809 від 14 грудня 2013 року, надала позичальнику [PERSON] кредит у сумі 396 000 грн., строком на 24 місяці, тобто з 14 грудня 2013 року по 14 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 47,50 % річних. Кредитна спілка виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та надала кредит у дев`яти частинах за попереднім складанням додаткових угод: Додатковий договір № 1 від 14.12.2013 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 155000 грн.; Додатковий договір № 2 від 15 січня 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 15944 грн. 77 коп.; Додатковий договір № 3 від 17 лютого 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 15556 грн. 28 коп.; Додатковий договір № 4 від 21 лютого 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 22607 грн. 54 коп.; Додатковий договір № 5 від 25 лютого 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 6555 грн.; Додатковий договір № 6 від 26 лютого 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 63025 грн. 50 коп.; Додатковий договір № 7 від 25 березня 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 86 969 грн. 11 коп.; Додатковий договір № 8 від 18 квітня .2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 20883 грн. 80 коп.; Додатковий договір № 9 від 19 червня 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 9458 грн. Отримання позичальником коштів підтверджується видатковими касовими ордерами від 14 грудня 2013 року на суму 155000 грн. від 15 січня 2014 року на суму 15 944 грн. 77 коп., від 17 лютого 2014 року на суму 15556 грн. 28 коп., від 21 лютого 2014 року на суму 22607 грн. 54 коп., від 25 лютого 2014 року на суму 6 555 грн., від 26 лютого 2014 року на суму 63025 грн. 50 коп., від 25 березня 2014 року на суму 86969 грн. 11 коп., від 18 квітня 2014 року на суму 20 883 грн. 80 коп., від 19 червня 2014 року на суму 9458 грн. Загальна сума виданого кредиту за двома траншами склала 396 000 грн. Відповідачка [PERSON] зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом не виконує належним чином, в результаті чого станом на 6 березня 2015 року виникла заборгованість у сумі 491733 грн. 27 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в суму 396 000 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 75684 грн. 94 коп., пені за неналежне виконання зобов`язань за кредитом (порушення строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом) в сумі 20048 грн. 33 коп. Загальний борг відповідачки перед Кредитною спілкою "Громада" із урахування 3% річних від простроченої суми - 1157 грн. 46 коп. та інфляційних витрат - 9816 грн. 70 коп. становить 502707 грн. 43 коп. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Кредитною спілкою «Громада», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 14 грудня 2013 року було укладено договір поруки № 809п, згідно якого відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] взяли на себе зобов'язання перед спілкою по зобов'язанням [PERSON] кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Кредитною спілкою «Громада», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 14 грудня 2013 року було укладено договір поруки № 809/1п, згідно якого відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] взяли на себе зобов'язання перед спілкою по зобов'язанням [PERSON] кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року. При зверненні до відповідачів з вимогою погасити заборгованість, що утворилась, відповідачі ніяких дій, направлених на виконання цих вимог не здійснюють. Просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором кредитним договором на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в сумі 502707 грн. 43 коп. та судові витрати по справі. В ході судового засідання 28 травня 2015 року представник позивача подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором кредитним договором на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року станом на 27 травня 2015 року в сумі 615129 грн. 76 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в суму 396 000 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 117943 грн. 01 коп., пені за неналежне виконання зобов`язань за кредитом (порушення строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом) в сумі 40752 грн. 44 коп., 3% річних від простроченої суми - 2286 грн. 30 коп. та інфляційних витрат в сумі 58148 грн. 01 коп. та судові витрати по справі. В судовому засіданні 4 червня 2015 року, до початку розгляду справи по суті представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], Кредитної спілки «Громада» про визнання кредитного договору недійсним, мотивуючи позов тим, з 15 квітня 2006 року та по даний час [PERSON] та [PERSON] спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також спільну дитину [PERSON], [INFO] 6 липня 2007 року [PERSON] за договором купівлі-продажу, придбала домобудівлю, розташовану по [ADDRESS]. Отже, [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, а тому набуте ними під час спільного проживання майно, належить їм на праві спільної сумісної власності. 14 грудня 2013 року між Кредитною спілкою "Громада" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 809. Відповідно до ст. 65 ч. 2 СК України, дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. [PERSON] не надавав [PERSON] згоди на укладення кредитного договору. Таким чином, вважає, що договір № 809 укладений між Кредитною спілкою "Громада" та [PERSON] 14 грудня 2013 року є недійсним. В судове засідання, призначене на 6 липня 2015 року представник позивача за первісним позовом Кредитної спілки "Громада" не прибула, однак подала до суду заяву в якій просила одальший розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги Кредитної спілки задовольнити, а також подала до суду заперечення на зустрічний позов, в яких зазначила, що вимоги відповідача [PERSON] є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, так як відповідач не є стороною за кредитним договором № 809, укладеним 14 грудня 2013 року між Кредитною спілкою "Громада" та [PERSON]. Крім того, кредитний договір не потребує нотаріального посвідчення та державної реєстрації, а отже, при його укладенні не потребується згода (дружини/чоловіка) позичальника. Також вирішуючи спір про визнання кредитного договору недійсним, суд, повинен врахувати, що відповідно до вимог ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину за вимогою заінтересованої особи або за власною ініціативою суду. До того ж, [PERSON] був обізнаний, із тим, що [PERSON] 14 грудня 2013 року уклала кредитний договір № 809 з Кредитною спілкою "Громада", тим більше, в цей же день уклав з Кредитною спілкою "Громада" та [PERSON] договір поруки, відповідно до якого взяв на себе зобов'язання перед спілкою по зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання також не прибув, однак 3 липня 2015 року подав до суду додаткові пояснення в яких зазначив, що [PERSON] не була членом Кредитної спілки "Громада", так як рішення про прийняття її до членів спілки приймалось неуповноваженим на те органом, а саме засіданням правління спілки, а не спостережною радою, а тому спілка не мала права надавати [PERSON] кредитні кошти. Просив визнати недійсним кредитний договір № 809 від 14 грудня 2013 року, укладений між Кредитною спілкою "Громада" та [PERSON], розглянути справу за його відсутності за наявними в ній документами та з урахуванням цих пояснень. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не прибули, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про що свідчать розписки про отримання ними судових повісток. Суд, перевіривши надані сторонами докази, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що кредитна спілка «Громада», згідно кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (не відновлювальна кредитна лінія) № 809 від 14 грудня 2013 року, надала позичальнику [PERSON] кредит у сумі 396 000 грн., строком на 24 місяці, тобто з 14 грудня 2013 року по 14 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 47,50 % річних. Кредитна спілка виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та надала кредит у дев`яти частинах за попереднім складанням додаткових угод: Додатковий договір № 1 від 14.12.2013 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 155000 грн.; Додатковий договір № 2 від 15 січня 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 15944 грн. 77 коп.; Додатковий договір № 3 від 17 лютого 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 15556 грн. 28 коп.; Додатковий договір № 4 від 21 лютого 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 22607 грн. 54 коп.; Додатковий договір № 5 від 25 лютого 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 6555 грн.; Додатковий договір № 6 від 26 лютого 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 63025 грн. 50 коп.; Додатковий договір № 7 від 25 березня 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 86 969 грн. 11 коп.; Додатковий договір № 8 від 18 квітня .2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 20883 грн. 80 коп.; Додатковий договір № 9 від 19 червня 2014 року про отримання траншу до кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року в розмірі 9458 грн. Отримання позичальником [PERSON] коштів підтверджується видатковими касовими ордерами від 14 грудня 2013 року на суму 155000 грн. від 15 січня 2014 року на суму 15 944 грн. 77 коп., від 17 лютого 2014 року на суму 15556 грн. 28 коп., від 21 лютого 2014 року на суму 22607 грн. 54 коп., від 25 лютого 2014 року на суму 6 555 грн., від 26 лютого 2014 року на суму 63025 грн. 50 коп., від 25 березня 2014 року на суму 86969 грн. 11 коп., від 18 квітня 2014 року на суму 20 883 грн. 80 коп., від 19 червня 2014 року на суму 9458 грн. Загальна сума виданого кредиту за двома траншами склала 396 000 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Кредитною спілкою «Громада», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 14 грудня 2013 року було укладено договір поруки № 809п, згідно якого відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] взяли на себе зобов'язання перед спілкою по зобов'язанням [PERSON] кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Кредитною спілкою «Громада», [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] 14 грудня 2013 року було укладено договір поруки № 809/1п, згідно якого відповідачі [PERSON] [PERSON], [PERSON], взяли на себе зобов'язання перед спілкою по зобов'язанням [PERSON] кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року. Відповідачка [PERSON] зобов'язання належним чином за кредитним договором на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року не виконує та не погашає заборгованість по кредиту та відсоткам. Згідно розрахунку, станом на 27 травня 2015 року за відповідачкою [PERSON] рахується заборгованість в сумі 615129 грн. 76 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в суму 396 000 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 117943 грн. 01 коп., пені за неналежне виконання зобов`язань за кредитом (порушення строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом) в сумі 40752 грн. 44 коп., 3% річних від простроченої суми - 2286 грн. 30 коп. та інфляційних витрат в сумі 58148 грн. 01 коп. Як вбачається із вимог про виплату боргу від 20 лютого 2015 року, позивач звертався до відповідачів з вимогою погасити заборгованість, що утворилася в добровільному порядку, однак відповідачі ніяких дій, направлених на виконання цих вимог не здійснюють. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, первісний позов підлягає задовленню в повному обсязі, так як відповідачка [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору на умовах надання кредиту частинами (невідновлювальної кредитної лінії) № 809 від 14 грудня 2013 року за виконання, якого поручалися за договорм поруки № 809п від 14 грудня 2013 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], та за договором поруки № 809/1п відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки [PERSON] солідарно з відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходить з наступного. Відповідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як зазначено вище підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. У пункті 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначено, що положення статті 65 Сімейного кодексу України, щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ст. 73 СК України, за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. [PERSON] не доведено, що кредитний договір укладений [PERSON] в інтересах сім'ї, а отже даний договір не впливає на його права та обов'язки. Тому ненадання згоди [PERSON] на укладання кредитного договору не може вплинути на дійсність кредитного договору, укладеного між [PERSON] та Кредитною спілкою "Громада". Тому посилання представника [PERSON] - [PERSON] на те, що при укладенні кредитного договору були порушені ст. ст. 60, 65 СК України, оскільки були порушені його права, як чоловіка позичальниці, щодо розпорядження спільною сумісною власністю подружжя, судом не приймаються до уваги, так як кредитний договір за своєю сутністю, не належить до договорів, що передбачені в ст. 65 СК України. Крім того, укладання кредитного договору не стосується спільного майна подружжя, оскільки до того, як Кредитна спілка "Громада" надала кошти [PERSON], у останньої не було права власності на це майно, воно виникло лише після одержання кредиту (грошей). Суд, також враховує те, що, як встановлено матеріалами справи, [PERSON] поручився за виконання [PERSON] кредитного договору. Крім того, посилання представника [PERSON] - [PERSON], як на підставу недійсності кредитного договору того, що [PERSON] не була членом Кредитної спілки "Громада", так як рішення про прийняття її до членів спілки приймалось неуповноваженим на те органом, а саме засіданням правління спілки, а не спостережною радою, а тому спілка не мала права надавати [PERSON] кредитні кошти, не є підставою для визнання кредитного договору недійсним, так як чинним законодавством, яке регулює недійсність правочинів, така підстава не зазначена. При ухваленні рішення, суд приймає до уваги і той факт, що в судовому порядку факт проживання [PERSON] та [PERSON] не був встановлений, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, з такими вимогами [PERSON] до суду не звертався. Розподіл судових витрат за первісним позовом, суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі по 522 грн. з кожного.

Outcome: approved