Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що в жовтні 2021 року дізналася про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким з неї стягувалось 39300,81 грн за виконавчим написом, вчиненим 07.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №4545. Вказувала, що виконавчий напис видано безпідставно, незаконно та без дотримання належної правової процедури. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом допущено порушення, виконавчий напис вчинено без з`ясування безспірності заборгованості боржника перед стягувачем. З цих підстав позивач просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про розгляд справи, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про визнання позову та просив стягнути судові витрати з врахуванням цієї обставини. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.11.2021 року судом постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22.12.2021 року та задоволена заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом. 16.12.2021 від відповідача надійшла заява про визнання позову відповідно до ст. 206 ЦПК України. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 07.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 4845 про стягнення з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «Перший український міжнародний банк»), заборгованості за кредитним договором від 24.04.2013 року в сумі 39800,81 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 31.05.2021 відкрито виконавче провадження ВП №65618043 з виконання виконавчого напису від 07.05.2021. Вказані обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами: копією виконавчого напису №4845 від 07.05.2021, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2021р. 4.Норми права, які застосував суд. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 глави 16 цього Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. 5.Оцінка суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. За змістом наведених норм права нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи належно оформлені такі документи та чи підтверджують вони безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Як слідує зі змісту виконавчого напису, він вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. на підставі пункту 2 Переліку №1172. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України видав Постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вказаною постановою доповнено пункт п. 2 Переліку №1172 новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року у адміністративній справі № 826/20084/14, що залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Суди виходили з того, що доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що фактично нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором та повноважень іпотекодержателя. Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону - нотаріус не перевірив та не встановив, що заявлена вимога не підпадає під той вид заборгованості, за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку №1172. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.ст. 141, 146 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн (454 грн. за позов, 454 грн за забезпечення позову), інші 50% судового збору - 454 грн слід повернути позивачу з державного бюджету у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Outcome: approved