Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму матеріальної шкоди у вигляді незаконно отриманих сум переплати пенсії в розмірі - 875,27 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва на пенсійному обліку перебувала та отримувала пенсію [PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] ([INFO] - дата смерті), починаючи з 01.02.2008 р. по 29.02.2008 р. виникла переплата пенсії в сумі 592 грн. 70 коп., в зв'язку з тим, що пенсію за вказаний період отримала довірена особа - [PERSON], за дорученням, яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Отримання пенсії носить індивідуальний характер, тому отримання Відповідачем сум пенсії після смерті [PERSON] є незаконним. В судовому засіданні представник позивача вказані вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщалися у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оглядом в судовому засіданні пенсійної справи №165781/86 [PERSON] встановлено, що остання перебувала на обліку у позивача та отримувала пенсію за віком. Відповідно до довіреності від 14.01.2008 року [PERSON] уповноважила [PERSON], проживаючу в [ADDRESS] одержувати у відділенні зв»язку №04086 міста Києва належну їй пенсію, за що розписуватись. Згідно листа північного вузла зв»язку м.Києва зазначено, що пенсія в розмірі - 592,70 грн. за лютий 2008 року на ім.»я [PERSON] виплачена 14.02.2008 року представнику за довіреністю [PERSON] Між тим, згідно розпорядження від 03.04.2008 року по виплаті пенсії [PERSON] встановлено переплату пенсії в розмірі - 592,70 грн. в зв»язку з смертю пенсіонера [PERSON], яка згідно наявних даних померла [INFO]. Відповідно до п.6 ч.1 ст.248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. Згідно ст.1 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку. Оскільки, Відповідач була довіреною особою та наділені тими ж правами що і пенсіонер щодо отримання пенсії, а отримання пенсії носить індивідуальний характер, тому отримання Відповідачем сум пенсії [PERSON] за лютий 2008 року, тобто після смерті останньої, є не правомірним. Статтею 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зобов'язано пенсіонерів повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - суми пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд вважає вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди у виді переплати пенсії є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню в частині суми стягнення коштів. Так, згідно позовних вимог в резолютивній частині позову вказано про необхідність стягнення з відповідача коштів в сумі - 875, 72 грн., але згідно наявних даних при огляду пенсійної справи померлої суми виплаченої відповідачу пенсії становить - 592,70 грн., а тому саме в цьому розмірі підлягають стягненню кошти на користь позивача.

Outcome: partial