Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

18 грудня 2020 року представник акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що [PERSON] звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву від 29.05.2013 року, згідно якої отримала кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом на картковому рахунку. Підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. [PERSON] отримала кошти, однак у порушення умов договору у встановлений строк не проводила чергові платежі. Станом на 02.11.2020 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 26759,22 грн., з яких: 26369,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 389,65 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 січня 2021 року провадження по даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року постановлено ухвалити заочне рішення. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Дашко В. М., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві прохав справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 29.05.2013 року на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку на ім`я [PERSON] відкрито рахунок у публічному акціонерному товаристві комеріційний банк "ПриватБанк", видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом та останньою отримано кредитні кошти (а.с.16, 19-47). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.48). 22.06.2018 року [PERSON] ознайомлено з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с.17-18). В період з 29.05.2013 року по 22.04.2019 року кредитний ліміт збільшено до 29540 гривень (а.с.14). 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 53-54). Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки за договором від 29.05.2013 року вбачається, що відповідач за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 02.11.2020 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 26759,22 грн., яка складається із: - заборгованості за тілом кредита - 26369,57 грн; - заборгованості за простроченими відсотками - 389, 65 грн (а.с.6-13, 55-70). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинам (з роз- строченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] отримала у АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти та взяла на себе обов`язки по виконанню договору, які на даний час не виконала, то з неї слід стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] , на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2102,00 гривень.

Outcome: approved