Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

18.06.2009 року позивач звернувся до суду з позовом та просив розірвати кредитний договір №015/02-2/1038-08 від 09.09.2008 року та стягнути з ТОВ «Автолайт», [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за договором №015/02-2/1038-08 від 09.09.2008 року в сумі 297355 грн. 12 коп., що складається з 259736,55 грн. - кредитної заборгованості; 35161,12 грн. - заборгованості по відсоткам; 2457,45 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, судові витрати. Позов мотивовано тим, що 09 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та товариством з обмеженою відповідальністю «Автолайт» (далі ТОВ «Автолайт») було укладено Договір №015/02-2/1038-08 про надання овердрафту, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 260000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків. Відповідно до умов Договору, Позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за кредитом згідно встановленого порядку погашення кредиту та відсотків. В порушення умов Договору, ТОВ «Автолайт» не виконав взяті на себе зобов'язання, а тому станом на 15.06.2009 рік загальна заборгованість ТОВ «Автолайт» за Договором становить 297355 грн. 12 коп., з яких: 259736,55 грн. - заборгованість за кредитом, 35161,12 грн.- заборгованість за відсотками,2457,45 грн. - пеня. Також, в позові посилається на те, що 09.09.2008 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений договір поруки №015/02-2/1038-08 п, між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений договір поруки №015/02-2/1038-08п-1, між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений договір поруки №015/02-2/1038-08п-2, за умовами яких відповідачі зобов'язалися відповідати перед Позивачем за виконання ТОВ «Автолайт» договірних зобов'язань, що випливають з Договору №015/02-2/1038-08. Позивач зазначає, що на даний час договірні зобов'язання за Договором №015/02-2/1038-08 не виконані. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 297355 грн. 12 коп., що складається з 259736,55 грн. - кредитної заборгованості; 35161,12 грн. - заборгованості по відсоткам; 2457,45 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, судові витрати. Також, представник позивача звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до ТОВ «Автолайт». Ухвалою Черкаського районного суду від 13.03.2015 року дана заява бул задоволена. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, надав до суду письмові заперечення. В яких вказав, що позивачем вже заявлено вказану суму боргу в якості кредиторських вимог, в процесі по банкрутству ТОВ "Автолайт" та відповідні вимоги наразі задоволені судом та включені до реєстру вимог кредитора. Крім того, зазначив, що позивач пропустив шестимісячний строк пред'явлення позовних вимог до поручителя, який рахується з дня настання строку виконання основного зобов'язання. Представник відповідача [PERSON]. в судовому проти позову заперечувала, посилаючись на те, що договір поруки її довіритель підписав під психологічним тиском працівників ТОВ "Автолайт". На підтвердження своїх заперечень надала витяг з кримінального провадження, в якому зазначено, що 07.06.2013 року до ЄРДР внесено заяву [PERSON]. про привласнення та розтрату коштів працівниками ТОВ "Автолайт". крім того, представником надані медичні документи [PERSON]., з яких вбачається, що він з 17.08.2010 року є інвалідом другої групи та у 2007 році переніс ішемічний інсульт. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та товариством з обмеженою відповідальністю «Автолайт» (далі ТОВ «Автолайт») було укладено Договір №015/02-2/1038-08 про надання овердрафту, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 260000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків. В порушення умов Договору, ТОВ «Автолайт» не виконав взяті на себе зобов'язання та припинив виплату кредитних коштів 08.11.2008 року, а тому станом на 15.06.2009 рік загальна заборгованість ТОВ «Автолайт» за Договором становить 297355 грн. 12 коп., з яких: - 259736,55 грн. - заборгованість за кредитом, - 35161,12 грн.- заборгованість за відсотками, - 2457,45 грн. - пеня. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ТОВ «Автолайт», 09.09.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений договір поруки №015/02-2/1038-08 п, між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений договір поруки №015/02-2/1038-08п-1, між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений договір поруки №015/02-2/1038-08п-2, за умовами яких відповідачі зобов'язалися відповідати перед Позивачем за виконання ТОВ «Автолайт» договірних зобов'язань, що випливають з Договору №015/02-2/1038-08. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.03.2010 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" визнано кредитором боржника ТОВ «Автолайт» та включено його вимоги до реєстру вимог кредиторів. На даний час ТОВ «Автолайт» не ліквідовано, кошти на користь позивача не стягнуто. Ці обставини сторонами не оспорюються. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник несе відповідальність за порушення грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також встановлені договором або законом річні проценти від простроченої суми. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до умов договорів поруки, поручителі відповідають перед кредитором солідарно з позичальником у повному обсязі за своєчасне виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ч.ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконний в повному обсязі. З огляду на викладене вище, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача [PERSON]., про те, що зобов'язання [PERSON] перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вже виконане, так вимоги позивача включено його вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Автолайт». Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За ч. ч. 1, 3 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. На підставі ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк дії договорів поруки №015/02-2/1038-08 п, №015/02-2/1038-08п-1, №015/02-2/1038-08п-2, якими забезпечено виконання умов кредитного договору, визначено п. 4.1 цих правочинів, який містить положення про те, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. Також порука припиняється, якщо Кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до Поручителя. Таким чином, строк припинення поруки є встановленим та пов'язується зі спливом трьох років, починаючи з дня настання строку виконання зобов'язань за договором кредиту№015/02-2/1038-08, тобто з 08.11.2008 року, позивач звернувся до суду з даним позов 18.06.2009 року, тому на думку суду, строк пред'явлення вимог до поручителів не пропустив. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні стверджувала, що договір поруки її довіритель підписав під психологічним тиском працівників ТОВ "Автолайт". На підтвердження своїх заперечень надала витяг з кримінального провадження, в якому зазначено, що 07.06.2013 року до ЄРДР внесено заяву [PERSON]. про привласнення та розтрату коштів працівниками ТОВ "Автолайт". крім того, представником надані медичні документи [PERSON]., з яких вбачається, що він з 17.08.2010 року є інвалідом другої групи та у 2007 році переніс ішемічний інсульт. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд, оцінивши докази в їх сукупності з врахуванням інших доказів в силу вимог ст. ст. 57-59 ЦПК України, приходить до висновку, що представником відповідача [PERSON] не доведено факту того, що договір поруки вчинений відповідачем проти його справжньої волі внаслідок застосування до нього психологічного тиску з боку інших осіб. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №015/02-2/1038-08 . При вирішенні питання щодо судових витрат, суд вважає, що витрати позивача, пов'язані зі сплатою державного мита та витрат не ІТЗ підлягають стягненню з відповідачів з кожного окремо у рівних частках, тобто по 650 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved