Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.07.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на квартиру [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за Іпотечним договором № 02-23-Ф080606П-903 посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Машковою С.М. від 06.05.2008 року, за реєстровим № 3720, та Договором про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Машковою С.М. від 19.01.2011 року, за реєстром № 196 в забезпечення зобов'язань по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080606П від 06.05.2008 про не сплачену в строк суму заборгованості за кредитним договором за період з 28.02.2016 року по 28.02.2017 року та задоволення вимог відповідача за кредитним договором в розмірі 263 072,02 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 234 813,48 грн., всього на загальну суму 497 885,50 грн.. Від відповідача до суду надійшли заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що згідно з п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. П. 6.3 іпотечного договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основного зобов'язання, тому твердження позивача про те, що банком пропущений строк на звернення з вимогою до нотаріусу щодо виготовлення виконавчого напису є безпідставним, адже основне зобов'язання по кредитному договору позичальником не виконано, тому законодавець не позбавляє банк права звернутись до майнового поручителя з вимогою звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Позивачем надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Представником відповідача подано заперечення на позов. Приватний нотаріус надав матеріали нотаріальної справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих учасниками справи. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідні правовідносини. 06 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УкрСоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі ПАТ "УкрСоцбанк") та [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії Ф080606П, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 29000 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, із сплатою 11,4 процентів річних та комісій, внесенням щомісячних платежів у розмірі та у порядку визначеному графіком зниження максимального ліміту заборгованості, з кінцевим терміном повернення до 05 травня 2023 року (включно). У наступному позивач і [PERSON] неодноразово уклали додаткові угоди про внесення змін до кредитного договору, якими змінювали процентну ставку по кредиту, графік погашення заборгованості, а останньою угодою №5 було змінено з 12 червня 2012 року й валюту кредиту, переведено суму залишку кредиту в розмірі 21686 доларів 96 центів США в гривню, що склало 263396 грн.40 коп., зі щомісячним погашенням кредиту рівними частинами по 1471грн.49коп., починаючи з червня 2013 року по квітень 2028 року, зі сплатою 12,5 процентів річних до 1 червня 2013 року, а далі по плаваючій ставці від 12 до 27 процентів річних. В забезпечення виконання зобов'язань за наведеним кредитним договором 06 травня 2008 року були укладені два договори поруки між відповідачем, АКБ «УкрСоцбанк» та [PERSON] № 02-23-Ф080606П-905, та між відповідачем, АКБ «УкрСоцбанк» та [PERSON] № 02-23-Ф080606П-906, відповідно до умов яких поручителі зобов'язалися відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Як видно із представлених позивачем матеріалів до вказаних договорів поруки також вносилися зміни укладенням додаткових угод. Взяті зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконав, у зв'язку з чим рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 жовтня 2016 року з нього було стягнено на користь банку заборгованість за кредитом станом на 04.09.2015 року в загальному розмірі 529587 грн. 17 коп., з яких: тіло кредиту - 263072 грн. 02 коп., заборгованість по відсоткам - 149406 грн. 64 коп., пеня за прострочення по кредиту - 13977 грн. 81 коп., пеня за прострочення по процентах в розмірі 44397грн.87коп. та інфляційні витрати в розмірі 58732 грн. 82 коп. При цьому, як видно із змісту наведеного рішення, Третейським судом було відмовлено у задоволенні вимог банку про солідарне стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] та [PERSON] за встановлення припинення поруки відповідачів, що забезпечувала зобов'язання Позичальника перед банком, через збільшення розміру відповідальності боржника без згоди поручителів 27 липня 2017 року рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області частково задоволено позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме: стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 06.05.2008 року, станом на 28.02.2017 року становить 99768 грн. 80 коп., з яких: 85245 грн. 13 коп. заборгованість за відсотками, 14523 грн. 67 коп. - розмір інфляційних витрат. Відповідно до виконавчого напису від 27.07.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №15352, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. запропонував звернути стягнення на предмет іпотеки на квартиру [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за Іпотечним договором № 02-23-Ф080606П-903 посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Машковою С.М. від 06.05.2008 року, за реєстровим № 3720, та Договором про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Машковою С.М. від 19.01.2011 року, за реєстром № 196 в забезпечення зобов'язань по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080606П від 06.05.2008 про не сплачену в строк суму заборгованості за кредитним договором за період з 28.02.2016 року по 28.02.2017 року та задоволення вимог відповідача за кредитним договором в розмірі 263 072,02 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 234 813,48 грн., всього на загальну суму 497 885,50 грн.. На підставі вказаного виконавчого напису 16 листопада 2017 року постановою державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження № 55139141. Вказане підтверджується документами, на підставі яких вчинявся виконавчий напис нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловським В.А. від 27.07.2017 року. Положеннями статті 18 Цивільного кодексу України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із ст. 88 цього Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За змістом п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. У відповідності з п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із п. 3.2 та п. 3.5 вказаного Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Пунктом 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №2 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов'язано з часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний суд України в постанові від 20 травня 2015 року в справі №6-158цс15 дійшов висновку, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. З матеріалів нотаріальної справи вбачається, що відсутні докази перевірки нотаріусом факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, а тому відсутні підстави наявності безспірної заборгованості. Відповідачем надано заперечення проти позову, посилаючись на те, що виконавчий напис винесено законно та обґрунтовано, оскільки основне зобов'язання за кредитним договором позичальником не виконано, а тому законодавець не позбавляє банк права звернутися до майнового поручителя з вимогою звернення стягнення на предмет іпотеки. 06 травня 2008 року між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080606П, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 29000 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Умовами договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом та кінцевий термін використання ним. Зобов'язання за використання ним були забезпечені іпотечним договором укладеного між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] від 06 травня 2008 року. Отже, сторони кредитного договору встановили строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 05 травня 2028 року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМ України від 29 червня 1999 р. № 1172. До того ж безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Судом встановлено, що відповідач звертався до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.05.2008 року, станом на 28.02.2017 року становить 99768 грн. 80 коп., з яких: 85245 грн. 13 коп. заборгованість за відсотками, 14523 грн. 67 коп. - розмір інфляційних витрат. 27 липня 2017 року рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області частково задоволено позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме: стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 06.05.2008 року, станом на 28.02.2017 року становить 99768 грн. 80 коп., з яких: 85245 грн. 13 коп. заборгованість за відсотками, 14523 грн. 67 коп. - розмір інфляційних витрат. Вказане рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили. Також 05.10.2016 року рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків з [PERSON] було стягнуто на користь банку заборгованість за кредитом станом на 04.09.2015 року в загальному розмірі 529587,17 грн., з яких тіло кредиту 263072,02 грн., відсотки 149406,64 грн., пеня за кредитом 13977,81 грн, пеня за відсотками 44397,87грн., інфляційні витрати в розмірі 58732,82грн.. В задоволенні вимог до [PERSON] відмовлено та встановлено факт припинення поруки відповідачів. Зазначене свідчить про відсутність на момент вчинення виконавчого напису безспірної заборгованості. Враховуючи те, що подані банком документи не підтверджують безспірність заборгованості, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.. На підставі ст. 18 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved