Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, [PERSON], про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 23 січня 2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/122573/3167/74, згідно пунктів 1.1. - 1.4. якого Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 40 900 доларів США 00 центів строком на 240 місяців з 23 січня 2007 року по 23 січня 2027 року, а Позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Графіку погашення кредиту. В якості забезпечення повернення Кредиту з [PERSON] був укладений договір іпотеки № 014/04558/3167/74 від 23.01.2007, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 137. Відповідно до п.1.2. Договору іпотеки, предметом іпотеки виступає житловий будинок загальною площею 59,9 кв. м., з господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 494 кв. м. та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відомості щодо обтяження Предмета іпотеки були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 26.01.2007 р. за № 4406932 . Основний зміст іпотеки як суб'єктивного юридичного права відповідно до ст. 1 Закону України „Про іпотеку", - забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. 03.01.2017 Позивачеві стало відомо про арешт Предмету іпотеки, що був накладений на підставі постанови державного виконавця Індустріального відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2009, у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-2841 виданого 25.09.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпра про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості в розмірі 1066000, 00 грн. та судові витрати в розмірі 1730,00 грн. , а всього -1067730,00 грн. 19.05.2010 року арешт було накладено на підставі постанови державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження (ВП №19348459 ),у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису № 824 виданого 06.05.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. про звернення стягнення на майно [PERSON] , а саме житловий будинок загальною площею 59,9 кв. м. , що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. 02.03.2016 арешт було накладено постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Ленінського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (ВП №50268916), у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 401/9614/12 виданого 11.04.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра про стягнення з [PERSON]. Відповідно до пункту 1 статті 575 ЦК України Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до пункту 1 статті 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до пункту 5.4 Договору іпотеки, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: за рішенням суду у встановленому законодавством порядку; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Сторони дійшли згоди, що підтвердженням безспірності заборгованості Іпотекодавця (Позичальника) перед Іпотекодежателем (Кредитодавцем) та документом, що встановлює прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором є розрахунок заборгованості, складений і засвідчений Іпотекодержателем (Кредитодавцем). Відповідно до частини 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Частиною 7 ст. 54 Закону України „Про виконавче провадження", встановлено, що спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Згідно ст. 153 Цивільно - процесуального кодексу України особи, права яких були порушені забезпеченням позову, можуть звернутися з відповідною позовною заявою у загальному поряду, наприклад із заявою про виключення майна з опису. Відповідно до п.1 ст. 114 Цивільно - процесуального кодексу України «Позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної її частини», оскільки спірне нерухоме майно знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить до території Амур - Нижньодніпровського району Позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту. Таким чином позивач просить звільнити з-під арешту житловий будинок загальною площею 59,9 кв.м. з господарськими спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 494 кв. м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладених постановою від 05.10.2010 державного виконавця Індустріального відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження (ВП № 864), постановою від 19.05.2010 року державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження (ВП №19348459 ), постановою від 02.03.2016 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Ленінського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (ВП №50268916). В судове засідання представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позову наполягала. В судове засідання представники відповідача Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області , Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській област не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просили винести рішення на розсуд суду. Представник відповідача Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 січня 2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/122573/3167/74, згідно пунктів 1.1. - 1.4. якого Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 40 900 доларів США 00 центів строком на 240 місяців з 23 січня 2007 року по 23 січня 2027 року, а Позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Графіку погашення кредиту. В якості забезпечення повернення Кредиту з [PERSON] був укладений договір іпотеки № 014/04558/3167/74 від 23.01.2007, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Башкіною І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 137. Відповідно до п.1.2. Договору іпотеки, предметом іпотеки виступає житловий будинок загальною площею 59,9 кв. м., з господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 494 кв. м. та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відомості щодо обтяження Предмета іпотеки були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 26.01.2007 р. за № 4406932 . Основний зміст іпотеки як суб'єктивного юридичного права відповідно до ст. 1 Закону України „Про іпотеку", - забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. 03.01.2017 Позивачеві стало відомо про арешт Предмету іпотеки, що був накладений на підставі постанови державного виконавця Індустріального відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2009, у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-2841 виданого 25.09.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпра про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості в розмірі 1066000, 00 грн. та судові витрати в розмірі 1730,00 грн. , а всього -1067730,00 грн. 19.05.2010 року арешт було накладено на підставі постанови державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження (ВП №19348459 ),у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису № 824 виданого 06.05.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. про звернення стягнення на майно [PERSON] , а саме житловий будинок загальною площею 59,9 кв. м. , що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. 02.03.2016 арешт було накладено постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Ленінського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (ВП №50268916), у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 401/9614/12 виданого 11.04.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра про стягнення з [PERSON]. Відповідно до ч. 1,2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішення суду. У даному випадку, державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС. Таким чином позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved