Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

позивач Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 04 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РОДОВІД БАНК") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 33.1/АА-00006.08.2, відповідно до якого позивач відкрив відновлювальну кредитну лінію відповідачу на загальну суму 26182,70 доларів США на купівлю автомобіля терміном по 04 березня 2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,50 %. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено договори поруки 04 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" та [PERSON], 10 листопада 2009 року між ПУБЛІЧНим АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РОДОВІД БАНК та [PERSON]. Відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобов»язань за кредитним договором, тому станом на 18 червня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 23733,08 доларів США та 8756471,26 грн., що складає із суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 21 308,84 доларів США; суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 2 424,24 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 8720651,47 грн.; трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості у розмірі 44819,79 грн. Просили стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором, судові витрати. Під час розгляду справи уточнено позовні вимоги - просили стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором, судові витрати. 07 грудня 2015 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору, розірвання договору поруки до спільного розгляду з первісним позовом. 10 грудня 2015 року ухвалою суду прийнято зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання поруки припиненою до спільного розгляду з первісним позовом. Представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що остання сплата заборгованості за кредитним договором здійснена 29 вересня 2014 року. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав. та пояснив, що вона погодилася зі всіма умовами кредитного договору та підписала його. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав. Пояснив, що згідно умов п.1.1 поручитель надав згоду за всіма додатковими угодами. Крім того, додатковою угодою повернуто первинну процентну ставку по кредитному договору. Оскільки строк виконання основного зобов»язання - 04 березня 2015 року, вимоги пред»явлено в межах строку позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представництво інтересів здійснювали [PERSON], [PERSON], [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що по кредитному калькулятору перевірено графік погашення кредиту та встановлена сукупна переплата за кредитом. При визначенні заборгованості необхідно взяти до уваги оплату по кожному платежу. Позивачем розрахована пеня за 7 років. Законодавством не передбачено сплата 3% річних. Просила про застосуванні строків позовної давності та зменшення розміру пені. Вважає, що право позивача на стягнення заборгованості закінчилося 03 липня 2012 року. Підтримала зустрічні позовні вимоги [PERSON] та пояснила, що підставою для розірвання кредитного договору є ненадання повної інформації при укладенні договору, орієнтована ставка інформаційним листом відомості про суми , що не відповідають дійсності. Тому підлягає розірванню також договір поруки. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] дала аналогічні пояснення. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що давав згоду на сплату процентної ставки у розмірі 12,50 % . Додатковою угодою збільшено проценту ставку до 16 %. Підтримала зустрічні позовні вимоги [PERSON] та пояснила, що укладено додаткову угоду до Кредитного договору, якою встановлено нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни без згоди поручителя. Положеннями ч.1 ст.559 ЦК України передбачено, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Крім того, протягом 6 місяців до поручителя не пред»явлено вимоги про повернення кредиту. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] дала аналогічні пояснення Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що рішенням Подільського районного суду м.Києва договір поруки визнано припиненим. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] дала аналогічні пояснення. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представництво інтересів здійснювали [PERSON], [PERSON] ,[PERSON] Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти первісного позову заперечувала, підтримала зустрічні позовні вимоги [PERSON], [PERSON] Пояснила, що умовами додаткової угоди збільшено відповідальність поручителя, пропущено 6-місячний строк звернення з вимогами. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти первісного позову заперечувала, підтримав зустрічні позовні вимоги [PERSON], [PERSON] Пояснила, що рішенням Подільського районного суду м.Києва договір поруки визнано припиненим, тому у задоволенні первісного позові слід відмовити. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти первісного позову заперечувала, підтримала зустрічні позовні вимоги [PERSON], [PERSON] Пояснила, що порушено права споживача щодо надання детального розрахунку по тілу кредиту, встановлена переплата по кредиту, також необхідно застосувати строк позовної давності щодо стягнення заборгованості із поручителя. Представник третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] підтримала пояснення представника третіх осіб [PERSON] Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 04 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РОДОВІД БАНК") та відповідачем було укладено кредитний договір № 33.1/АА-00006.08.2, відповідно до якого позивач відкрив відновлювальну кредитну лінію відповідачу на загальну суму 26182,70 доларів США на купівлю автомобіля терміном по 04 березня 2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,50 %( а.с. 10-14,15-17,18-20,21-22,38-41,42, т ом 1). 14 жовтня 2008 року укладено додаткову угоду до кредитного договору про встановлення процентної ставки у розмірі 16% (а.с.23-24, том 1). 10 листопада 2009 року укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору, яким пункт 3.1.1 кредитного договору викладено, зокрема, у випадку порушення позичальником строків виконання будь-якого з зобов»язань, передбачених умовами кредитного договору, понад 20 днів,здійснюється перерахунок графіку погашення заборгованості, а позичальник зобов»язується щомісяця до 10 числа(включно) кожного календарного місяця, сплачувати заборгованість за кредитом, процентами та іншими платежами, передбаченими умовами кредитного договору, згідно з новим графіком погашення заборгованості (а.с.25, том 1). Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № 33.1/АА-00006.08.2 від 04 березня 2008 року станом на 18 червня 2015 року становить в розмірі 23733,08 доларів США та 495 573, 21 грн., що складає із суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 21 308,84 доларів США; суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 2 424,24 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та процентам за період з 01 липня 2014 року по 18 червня 2015 року у сумі 2663756,69 грн.; трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості за період з 01 липня 2012 року по 18 червня 2015 року у розмірі 34 236,82 грн., Курс НБУ станом на 18.06.2015 року становить 21.650235 (а.с.11-14 , том 3). Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В постанові Верховного суду України у справі за № 6-145цс14 від 24 вересня 2015 року висловлена така правова позиція: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. 11 жовтня 2004 року Національним банком України видано Відкритому акціонерному товариству «РОДОВІД БАНК» ліцензію № 27 (а.с. 8, том 3) та дозвіл (а.с. 9, том 3), якими позивач уповноважений здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачем [PERSON] не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідач [PERSON] та представника відповідача [PERSON] звернулися із заявою про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. В постанові Верховного суду України у справі за № № 6-31цс15 від 03 червня 2015 року висловлена така правова позиція: У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Платіж рівними частинами розраховується таким чином, щоб всі щомісячні платежі при фіксованій платіжній ставці були рівними за весь період дії Договору. Згідно п. 3.1 кредитного договору передбачено, що починаючи з місяця наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 311,70 (триста одинадцять) доларів США 70 центів на рахунок вказаний в пункті 1.3 кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Пунктом 3.3. кредитного договору передбачено, сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами до 10-го числа кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 04 березня 2015 року або в день повного дострокового погашення заборгованості по кредитам. Датою сплати заборгованості за проуентами є день зарахування коштів на рахунок вказаний у договорі. Твердження відповідача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] про те, що строк позовної давності обчислюється з 04 липня 2009 року і закінчується 3 липня 2012 року спростовується витягом з особового рахунку руху коштів, яким підтверджуються дати внесення останнього платежу, що зазначений в розрахунку заборгованості, а саме , 29 вересня 2014 року у розмірі 300,00 доларів США(а.с. 109, том 1). З урахуванням дати звернення до суду з позовом - 03 липня 2015 року (а.с.67, том 1), умов кредитного договору щодо порядку здійснення платежів, графіку погашення щомісячної заборгованості, дати внесення останнього платежу щодо погашення заборгованості за кредитним договором заборгованість за кредитним договором № 33.1/АА-00006.08.2 від 04 березня 2008 року станом на 18 червня 2015 року становить в розмірі 23733,08 доларів США та 495 573, 21 грн., що складає із суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 21 308,84 доларів США; суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 2 424,24 доларів США Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів пеню за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та процентам у розмірі 8 720 651,47 грн. Згідно п.3.9 кредитного договору позичальник зобов»язаний за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день просрочки пеню в розмірі 1.6 процента від суми простроченої заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У справі № 6-100 цс 14 від 03 вересня 2014 року викладена така правова позиція: за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Згідно розрахунку заборгованості пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та процентам за період з 01 липня 2014 року по 18 червня 2015 року складає у сумі 2663756,69 грн. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд з урахуванням всіх обставин справи, а також балансу інтересів кредитора та боржника вважає можливим зменшити розмір пені, визначив у розмірі 461336,39 грн. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку три відсотки річних від суми простроченої кредитної заборгованості за період з 01 липня 2012 року по 18 червня 2015 року становить у розмірі 34 236,82 грн. Позивач просив про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст.541 ЦК України). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 листопада 2009 року між ПУБЛІЧНим АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РОДОВІД БАНК та [PERSON] укладено договір поруки (а.с.27-28, том 1 ). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 04 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" та [PERSON] укладено договір поруки (а.с.29-30, том 1). Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання поруки припиненою. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно зі ст. 598 ЦК України припинення зобов'язань на вимогу однією із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. 10 листопада 2009 року укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору про встановлення процентної ставки у розмірі 12,5%, у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту або процентів або плати за обслуговування кредиту,у разі її наявності понад 20 днів, договору про встановлення процентної ставки у розмірі 16% (а.с.26, том 1). Правовим висновком у справі № 6-1161цс15 від 21 жовтня 2015 року щодо збільшення відповідальності є : відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які зумовили збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання про дострокове повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Унесення додатковою угодою змін до кредитного договору в частині збільшення розміру процентної ставки без згоди поручителя на такі зміни призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього і зумовлює припинення поруки. Отже, з огляду на положення частини першої статті 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що встановлення додатковою угодою до кредитного договору нових умов щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни тощо, за відсутності згоди поручителя на укладення такої додаткової угоди призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього. За таких обставин судом встановлено, що порука [PERSON] є припиненою. Тому зустрічна позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання поруки припиненою задовольнити повністю: визнати поруку за договором поруки від 10 листопада 2009 року на забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором від 04 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» та [PERSON] припиненою. 13 жовтня 2015 року рішенням Подільського районного суду м.Києва позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю третьої особи [PERSON] про визнання поруки припиненю задоволено: видзнано поруку за договором поруки(без номера) від 04 березня 2008 року на забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором № від 04 березня 2008 року, укладеним між відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Родовід банк» та [PERSON] припиненою (а.с.4-9,том 2) Враховуючи положення п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, якими передбачено підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини, суд вважає, що правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів [PERSON], [PERSON] відсутні. Отже, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON], з [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором заборгованості за кредитним договором слід відмовити повністю. Щодо зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору, розірвання договору поруки суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Розірвання (зміна) договору у зв'язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов'язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін. При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України. Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги про розірвання кредитного договору та Додаткових договорів 1-3 до нього [PERSON] посилалася на те, що умови кредитного договору містять неправдиві відомості про процентну ставку, розмір щомісячних платежів та розмір орієнтовної сукупної вартості кредиту для позичальника, не містять необхідної, повної та достовірної інформації про продукцію, що спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей. Договір поруки має додатковий до основного зобов»язання-кредитного договору -характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а томв розірванняч кредитного договору тягне за собою автоматичне припинення договору поруки. Однак, частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1. в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2. зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3. виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4. із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до п. 7.9 кредитного договору відповідач [PERSON] підтверджує, що вона отримала в письмовій формі та ознайомилася з інформацією,наданою банком про умови кредитування,вартість супутніх послуг,орієнтовну сукупну вартість кредиту. Детальний розпис сукупної вартості кредиту наведено в Додатку 1 до цього Договору. Отже перед укладенням оспореного відповідачем кредитного договору, позивачем на виконання вимог Закону України „Про захист прав споживачів" надано споживачу повну та достовірну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, відповідач засвідчив особистим підписом про те, що він ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів). Тому слід визнати, що відповідач була ознайомлений з умовами кредитного договору. За вказаних обставин відсутні правові підстави для задоволення вимог про розірвання кредитного договору № 33.1/АА-00006.08.2, укладеного 04 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РОДОВІД БАНК") та відповідачем [PERSON], розірвання договору поруки, укладеного 10 листопада 2009 року між ПУБЛІЧНим АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РОДОВІД БАНК та [PERSON] укладено договір поруки. Отже, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково: стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (ЄДРПОУ 14349442, МФО 321712, К/р 32008171201 в ГУ НБУ по м.Києву і Київській області, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3) заборгованість за кредитним договором № 33.1/АА-00006.08.2 від 04 березня 2008 року станом на 18 червня 2015 року в розмірі 23733,08 доларів США та 495 573, 21 грн., що складає із суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 21 308,84 доларів США; суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 2 424,24 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 461336,39 грн.; трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості у розмірі 34 236,82 грн.. В іншій частині позовних вимог відмовити. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання поруки припиненою задовольнити повністю: визнати поруку за договором поруки від 10 листопада 2009 року на забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором від 04 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» та [PERSON] припиненою. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору, розірвання договорупоруки відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп. (а.с.9), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Загальна сума задоволених вимог становить 1 009 394,39 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 401,94 грн.( 1 009 394,39 грн.: 9 279 292,44 грн. = 11 %). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 684,57 грн. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" відповідачі [PERSON] та [PERSON] при подачі зустрічних позовів звільнені від сплати судового збору.

Outcome: partial