Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.05.2008 між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №BL на наступних умовах: сума кредиту - в межах 15000,00 грн. - п. 1.1 договору; валюта кредиту - долари США; дата погашення кредиту та сплати процентів згідно з п. 1.3.2 Кредитного договору була автоматично продовжена банком до 30.04.2017 та настала 11.09.2017 - відповідно до вимоги про повернення коштів від 10.08.2017; базова процентна ставка - 22,50% річних - п. 1.5.1 договору; за користування кредитними коштами понад встановлені договором строки, терміни сплати щомісячних платежів (або терміни погашення) застосовується підвищена процентна ставка, розмір якої визначений п. 1.5.2 - 25,0% річних; сума нарахованих процентів сплачується не пізніше 14 числа наступного за звітним місяцем - п. 1.5.2 договору; кредитний рік - 360 днів у календарному році - п. 1.5.4 договору; кредитний місяць - фактична кількість днів у календарному місяці; кредитний період - фактична кількість днів у такому періоді; нарахування процентів здійснюється щоденно за методом нарахування "факт/360", де факт - кількість днів періоду, а 360 - кількість днів у році (п. 1.5.4 кредитного договору). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у сумі 15000,00 дол. США, відповідно до умов додатку №2 від 13.05.2017 до кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №037В520081340005 від 13.05.2008. Однак, відповідач, в порушення своїх зобов'язань, визначених умовами кредитного договору та графіку погашення, своєчасно не погашав кредит, не сплачував плату за користування кредитом (процентів) та заборгованість по кредиту в порядку та на умовах, встановлених кредитним договором. В силу викладених обставин позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з боржника - [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором №BL4492 від 13.05.2008 (кредитна лінія) у сумі: 5796,54 дол. США за період з 01.01.2017 по 30.11.2017, з якої: прострочена заборгованість по кредиту - 4305,40 дол. США; несплачені проценти - 814,975 дол. США; несплачені підвищені відсотки - 676,17 дол. США. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак 16.05.2018 звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність представника позивача, у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити з підстав викладених у ньому та доказів, наявних в матеріалах справи, у випадку неявки відповідача розгляд справи просив здійснювати в порядку заочного провадження. (а.с. 70) В судове засідання, призначене на 15.03.2018 відповідач не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 47-48), що розцінюється судом, як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. В судове засідання, призначене на 02.04.2018 відповідач також не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулося на адресу суду та на якому міститься підпис останньої про вручення поштового відправлення. (а.с 52) При цьому, в судове засідання, призначене на 03.05.2018 відповідач не зявилася втретє, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулося на адресу суду та на якому міститься підпис останньої про вручення поштового відправлення. (а.с 57). В той же час, про судове засідання призначене на 03.05.2018 відповідач повідомлялася телефонограмою, що міститься в матеріалах справи. (а.с. 56) Разом з тим, в судове засідання, призначене на 16.05.2018 відповідач не зявилася в черговий раз, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 68-69), що розцінюється судом, як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, про дату, час та місце розгляду справи відповідач була повідомлена телефонограмою, яку прийняв її чоловік - [PERSON], та яка міститься в матеріалах справи. (а.с. 67) Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.05.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №BL4492, відповідно до умов якого, банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,50% річних - відповідно до п. 1.5.1 договору та підвищеною процентною ставкою за користування кредитними коштами понад встановлені договором строки у розмірі 25,0% річних - відповідно до п. 1.5.2 договору, з кінцевим терміном повернення 30.04.2009 - відповідно до п. 1.2.2 договору, який було автоматично продовжено банком до 30.04.2017 та який настав 11.09.2017 - відповідно до вимоги про повернення коштів від 10.08.2017. (а.с. 8-14) Відповідно до п. 1.5.1 вищевказаного договору - за користування кредитними коштами, наданими у межах ліміту кредитної лінії та строку кредитування, визначених цим Договором, встановлюється процентна ставка в розмірі 22,50% річних. Згідно з п. 1.5.2 даного договору - за користування кредитними коштами понад строк кредитування та/або терміни погашення, встановлені цим Договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 25% річних. Розмір такої підвищеної процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника. Нарахування та облік таких процентів Банком здійснюється відповідно до умов цього Договору, Додатків до нього та вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків. Так, згідно з пунктом 3.4.2 вищевказаного Кредитного договору, позичальник зобов'язується у строк, визначений цим Договором, виконати свої зобов'язання по своєчасному погашенню суми заборгованості Позичальника перед Банком, а також сплачувати плату за користування кредитною лінією на користь Банку відповідно до умов цього договору. Відповідно до пункту 1.2.2 Кредитного договору - Банк встановлює Позичальнику ліміт кредитної лінії на строк 12 місяців, починаючи з місяця встановлення такого ліміту, при цьому Позичальник повинен повернути всю суму кредиту, наданого в межіх ліміту кредитної лінії, не пізніше 30 квітня 2009 року. При цьому, пунктом 1.3.2 вказаного договору визначено, що кожні 12 місяців від дати встановлення ліміту кредитної лінії Банк має право переглядати такий ліміт та відповідно зменшити його та/або призупинити надання кредитних коштів або збільшити ліміт кредитної лінії в односторонньому порядку. У випадку, якщо плата за кредит здійснювалась Позичальником з дотриманням вимог цього договору та фінансовий стан Позичальника не погіршився, дію ліміту кредитної лінії може бути автоматично продовжено на наступні 2 місяців. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору, сторони погодили, що у випадку настання обставин, зокрема, порушення Позичальником термінів погашення будь - яких своїх грошових зобов'язань за цим Договором, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування кредитною лінією, змінивши при цьому терміни погашення та/або термін повернення кредиту. На виконання умов договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №037В520081340005. (а.с. 21) Однак, відповідач свої зобовязання за кредитним договором №BL4492 від 13.05.2008, щодо повернення кредитних коштів, належним чином не виконувала, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 30.11.2017 складає 5796,54 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 4305,40 дол. США, заборгованість за відсотками - 814,97 дол. США, заборгованість по підвищеним відсотках - 676,17 дол. США. (а.с. 18-20) Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу за №2496/109ГО від 10.08.2017, відповідно до якої Банк вимагає від Позичальника, з моменту отримання цієї вимоги, негайно сплатити прострочену заборгованість за Кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов'язань. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги. Однак, вказана вимога банку відповідачем залишена без розгляду та задоволення. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором права позивача є порушеними та підлягають захисту, а відтак позов підлягає задоволенню. Звертаючи до суду з позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в іноземній валюті, а саме: 5796,54 дол. США. Пленум Верховного суду України у пункті 14 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N14 роз'яснив судам, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, суд вважає за необхідне визначити заборгованість відповідача перед позивачем в національній валюті виходячи з офіційного курсу валют станом на момент винесення рішення судом. Згідно з офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судом рішення, 5796,54 доларів США еквівалентно 151927,31 грн. (5796,54 х 26,21 = 151927,31). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 2499,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved