Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що 27.01.2015 року між [PERSON] СБЕРБАНК РОСІЇ" правонаступником якого є ПАТ "СБЕРБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 42818-ФО/2015/36 від 27.01.2015 року, відповідно до якого банк надав, а [PERSON] отримала кредитні кошти на поточні потреби у загальній сумі 19828,71 грн. під 33% річних. В той же час, в порушення взятих на себе зобов"язань, [PERSON] кредитні кошти не повертає та не сплачує проценти нараховані за користування кредитом. 01.12.2015 року вимога про повернення заборгованості була направлена позичальнику і вручена їй 12.12.2015 року. Станом на 19.08.2017 року загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 54324,75 грн. 27.01.2015 року між ПАТ"СБЕРБАНК" та [PERSON] був укладений договір поруки № 42818-ФО/2015/36 відповідно до якого [PERSON] зобов"язався перед банком відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов"язань, що виникають із кредитного договору. 01.12.2015 року вимога про повернення заборгованості була направлена позичальнику і вручена 12.12.2015 року, але заборгованість поручителем не сплачена. Позивач просить стягнути в солідарному порядку суму заборгованості 54324,75 грн. з яких : 18798,35 грн. - заборгованість за кредитом, 12648,68 грн. - проценти за користування кредитом, 18540,67 грн. - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом, 4217,05 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 120,00 грн. - штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту, а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн.. Представник позивача в судове засідання направив заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, зазначивши, що дійсно укладала кредитний договір та отримувала кредитні кошти в сумі 19828,71 грн., які своєчасно не сплачувала , однак не погоджується із нарахованою пенею та штрафами, просила зменшити суму пені, так як вона хворіє та постійно лікується. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився направив заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, зазначивши, що основну суму боргу визнає, просив зменшити розмір пені та штрафів, оскільки ніде не працює, постійно хворіє та потребує лікування. Судом встановлено, що 27.01.2015 року між [PERSON] СБЕРБАНК РОСІЇ" правонаступником якого є ПАТ "СБЕРБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 42818-ФО/2015/36 від 27.01.2015 року, відповідно до якого банк надав, а [PERSON] отримала кредитні кошти на поточні потреби у загальній сумі 19828,71 грн. під 33% річних (а.с. 6-9). Відповідно до п. 1.1 договору відповідач зобов"язалася своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використовуючи його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку, передбаченому графіком повернення кредиту (а.с.10-12). Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов"язується щомісячно 27 числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладеного договору, здійснювати погашення кредиту що на дату укладення договору визначені у графіку з кінцевим терміном повернення до 26.01.2020 року (10-12). Банк виконав свої зобов"язання, передбачені кредитним договором, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується заявою [PERSON] на видачу кредиту від 27.01.2015 року (а.с.17). Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В той час в порушення взятих на себе зобов"язань [PERSON] кредитні кошти не повертає та не сплачує проценти нараховані за користування кредитом. Пунктом 8.3 кредитного договору передбачено, що банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за договором, а також інші права передбачені законодавством України та/або договором у разі : затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту; перевищення повною сумою заборгованості за кредитом, суми кредиту, який підлягає поверненню більш як на 10 відсотків; істотного порушення позичальником будь-яких зобов"язань за договором. Пунктом 8.4 кредитного договору передбачено, що у разі якщо банк використовує своє право щодо вимоги в одностороньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за договором то він зобов"язаний у письмовій формі повідомити про це позичальника. 01.12.2015 року така вимога була направлена [PERSON] і вручена 12.12.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але заборгованість позичальником не сплачена (а.с.13-14). Відповідно до п.10.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань за договором, позичальник зобов"язаний сплачувати банку пеню у розмірі 02% від простроченої суми за кожен день прострочення. Станом на 19.08.2017 року сума заборгованості становить 54324,75 грн. з яких: 18798,35 грн. - заборгованість за кредитом, 12648,68 грн. - проценти за користування кредитом, 18540,67 грн. - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом, 4217,05 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 120,00 грн. - штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту (а.с.15). 27.01.2015 року з метою забезпечення своєчасного повернення наданих кредитних коштів та відсотків за користування ними між ПАТ"СБЕРБАНК" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №42818-ФО/2015/36 (а.с.22-25). Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Пункт 4.1 договору поруки передбачає, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобов"язаними перед кредитором до того моменту, поки усі зобов"язання за основним договором не будуть виконані повністю. Пунктом 4.3 договору поруки передбачено, що поручитель протягом 10 календарних днів з моменту поштового відправлення йому банком письмового повідомлення або в інший термін, зазначений у такому повідомленні зобов"язаний погасити заборгованість боржника за реквізитами зазначеними у повідомленні. 01.12.2015 року така вимога була направлена [PERSON] і вручена 12.12.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але заборгованість поручителем не сплачена (а.с.26-27). Однак відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за Договором не дотрималася зазначених вимог, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом, таким чином суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 18798,35 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12648,68 грн.. При визначенні розміру пені суд виходить із вимог ч.3 ст. 551 ЦК України, якою визначено, що розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням положень ст.551 ЦПК України та ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків або за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, враховуючи заяви відповідачів про зменшення розміру боргу, оскільки відповідач [PERSON] постійно лікується, потребує коштів на лікування, відповідач [PERSON] також хворіє та не працює, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені до суми 15000 грн.. Щодо стягнення пені за прострочення сплати процентів та штрафу за прострочення сплати основної суми кредиту, суд враховує положення ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, ст. 549 ЦК України, правову позицію Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 та вважає, що вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати процентів в сумі 4217,05 грн. та штрафу за прострочення сплати основної суми кредиту в сумі 120,00 грн. задоволенню не підлягають. Вислухавши відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 46477,03 грн., яка складається з наступного: 18798,35 грн. - заборгованість за кредитом; 12648, 68 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 15000 грн. - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом. Позивачем були понесенні судові витрати по зверненню до суду, які підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках пропорційно до задоволених вимог та становлять 1368,00 грн.. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 684,00 грн.. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та звільняється від сплати судового збору, судовий збір в сумі 684,00 грн. на користь позивача слід компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial