Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" Троцан Є.Ю. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Страхова\~компанія "ПЗУ\~Україна"\~ суму в якості страхового відшкодування у розмірі 13672,27 гривень та судовий збір в розмірі 1921,00 гривень. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АІ 3839108, предметом якого є страхування автомобіля «TOYOTA YARІS», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 28.10.2015 року у Дніпропетровську по вул.Героїв Сталинграда трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «TOYOTA YARIS», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «FORD Fiesta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. До позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страховою акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 13672,27 грн. На адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначену вимогу було повністю проігноровано та жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку Відповідача не було здійснено. Станом на 04.03.2019 р. суму страхового відшкодування Відповідачем не погашено. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 04 грудня 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.12.2014 року між ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АІ 3839108, предметом якого є страхування автомобіля «TOYOTA YARІS», державний реєстраційний номер [NUMBER] .(а.с.12) 28.10.2015 року, о 18 год. 05 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем Форд-Фієста, д\\з АЕ1557НН, по вул. Героїв Сталінграду, в районі е\\о № 250, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинення та скоїв наїзд на автомобіль Пежо-308, д\\н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який від удару змістився вперед і зіткнувся із автомобілем ЗАЗ-1103, д\\з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який, в свою чергу, від удару змістився вперед і зіткнувся з автомобілем Тойота Яріс, д\\з [NUMBER] 2909 НЕ, під керуванням водія [PERSON] . Водій [PERSON] на момент ДТП керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, неадекватна поведінка), від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, про що був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії [NUMBER] 270551 від 28 жовтня 2015 року.(а.с.7) В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «TOYOTA YARІS», державний номерний знак [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. 25 листопада 2015 року постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська області [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення. (а.с.7). Відповідно до Рахунку № АМ14794 від 30.10.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «TOYOTA YARІS», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає: 13672,27 гривень (а.с.10) Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з чим, ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" сплатила на користь [PERSON] страхове відшкодування, в розмірі 13672,27 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 7651 від 01.11.2017 року. (а.с.9). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Разом з тим, статтею 27 Закону України « Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація). Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора : потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.. 1191 ЦК України), а також ст.. 38 Закону №1961- IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України « Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст.515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, суд вважає, що сума в якості страхового відшкодування підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені позивачем у вигляді 1921 грн.

Outcome: approved