Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

У вересні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом,в якому заявила вимоги до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила,що 12.04.2018 р.між нею як покупцем та [PERSON] як продавцем був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку по [ADDRESS] ,посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А.за реєстрованим № 1206. До укладання договору купівлі-продажу,вказаний вище будинок був оглянутий покупцем та встановлено,що будинок має наступне обладнання: -систему опалення та гарячого водопостачання(що складалася із газового котла ATON,газової колонки BERETTA Idrabango 14, насосу для системи опалення,біметалевих секційних радіаторів Solur в кількості 77 одиниць,що були змонтовані у будинку в систему) -газову плитку Gefest -сантехніку(унітаз компакт,керамічні раковини,сантехнічні змішувачі). За умовами п.3.1,4.1.2 договору від 12.04.2018 р.купівлі-продажу зазначеного будинку,продавець зобов`язався зберігати та не демонтувати сантехнічне,електричне,газове чи інше обладнання до передачі будинку покупцеві. 23.04.2018 р.в обумовлений час продавець відмовився з`явитись та особисто передати будинок покупцеві,залишивши ключ на прибудинковій території. Після входження у будинок позивач виявила,що відповідач демонтував всі біметалеві секційні радіатори Solur в кількості 77 одиниць, що були змонтовані у будинку в систему,оцинковану витяжну трубу до газового котла ATON АОГВ-16ЕВ, газову відігрійну колонку BERETTA Idrabango 14,насос для системи опалення, газову плитку Gefest,сантехніку(унітаз компакт,керамічні раковини,сантехнічні змішувачі). Відповідач під час спілкування телефоном не заперечував зазначених обставин,пояснивши демонтаж обладнання тим,що після укладання договору купівлі-продажу будинку йому не була компенсована переплата комунальних послуг,хоча договір купівлі-продажу будинку жодних умов про це не містить. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку ,складеного ТОВ «Брок Сервіс Плюс»,станом на дату оцінки 20.07.2018 р.вартість прямих збитків,спричинених позивачу демонтажем технічного обладнання,становить 36806 гр. Посилаючись на те,що відповідачем порушені умови договору купівлі-продажу будинку та передано покупцеві товар у неналежному технічному стані і комплектації,порушено його придатність для проживання,позивач просить суд відповідно до ст.678 ч.3 ЦК України стягнути з відповідач відшкодування витрат на усунення недоліків товару 36 806 гр., судові витрати по сплаті судового збору 704 гр.80 коп.та на правову допомогу 19500 гр. Ухвалою від 04.01.2019 р. відкрито загальне позовне провадження у справі. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав. В судовому засіданні у вступному слові позивач [PERSON] та її представник адвокат Пухир П.В.підтримали позов з наведених у ньому підстав та вважали,що заподіяння позивачу матеріальних збитків з вини відповідача є очевидним та доведеним,а позов таким,що ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судове засідання відповідач не з`явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток,які отримував особисто,про що у справі є поштові повідомлення. З матеріалами справи також ознайомлювався представник відповідача адвокат Грецов С.В.,у такий спосіб отримавши інформацію про дату,час та місце розгляду справи. Інформація про розгляд справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада». Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У рішенні від 10 липня 2017 року у справі "Гінчо проти Португалії" Європейський суд з прав людини зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи,що судом були вичерпані всі можливі заходи повідомлення відповідача про дату,час та місце розгляду справи,відповідач на свій розсуд розпорядився своїм процесуальним правом та не брав участь у розгляді справи судом,він несе ризик відповідних наслідків,що передбачено ст.12 ч.4 ЦПК України. Відповідно до ст.280,281 ЦПК України,враховуючи неявку відповідача в судове засідання з невідомих причин,відсутність відзиву на позов, суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши учасників процесу та допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних правовідносин є,зокрема,правочини. Судом встановлено та перевірено доказами,що 12.04.2018 р.між [PERSON] як покупцем та [PERSON] як продавцем був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку по [ADDRESS] ,посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А.за реєстрованим № 1206. Право власності [PERSON] зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.04.2018 р. Відповідно до ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. За умовами п.3.1 договору продавець гарантує,що прихованих недоліків жилий будинок не має,покупець підтверджує,що жилий будинок,що відчужується,візуально ним оглянуто до підписання договору,недоліків чи дефектів,що перешкоджали б його використанню за призначенням,на момент огляду не виявлено,будь-яких претензій щодо якісних характеристик до продавця не має. Пунктом 4.1.2 договору від 12.04.2018 р.купівлі-продажу зазначеного будинку передбачено,що продавець зобов`язався зберігати та не демонтувати сантехнічне,електричне,газове чи інше обладнання до передачі будинку покупцеві. Строк передачі будинку продавцем покупцю визначено сторонами договору у п.4.1.1 договору до 23.04.2018 р. Позивач фактично вселилась у будинок 23.04.2018 р.,виявила при цьому відсутність у будинку наступного обладнання: -системи опалення та гарячого водопостачання(що складалася із газового котла ATON,газової колонки BERETTA Idrabango 14, насосу для системи опалення,біметалевих секційних радіаторів Solur в кількості 77 одиниць,що були змонтовані у будинку в систему) -газової плитки Gefest -сантехніки(унітаз компакт,керамічних раковин,сантехнічних змішувачів). Відсутність зазначеного у позові технічного обладнання зафіксована у акті від 23.04.2018 р.,складеного позивачем в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав,що в період 2018 р.він працював у агентстві нерухомості «Арсенал»,надавав послуги [PERSON] у пошуку будинку з метою його купівлі,із запропонованих варіантів позивач обрала будинок по [ADDRESS] ,який належав [PERSON] Цей будинок оглядався сім`єю [PERSON] в присутності свідка за участю [PERSON] двічі, все технічне обладнання було в наявності,його вартість входила у ціну будинку та з відповідачем було узгоджено,що все обладнання залишається у будинку.Після укладання договору купівлі-продажу [PERSON] в обумовлений договором строк зобов`язаний був особисто передати будинок та ключі покупцеві ,проте 23.04.2018 р.позивач зателефонувала свідку та повідомила,що відповідач на передачу будинку не з`явився,у вказаному ним місці на території домоволодіння вона знайшла ключі,потрапивши у будинок,виявили відсутність технічного обладнання. Зателефонувавши [PERSON] ,свідок особисто вів з ним розмову про ці обставини,на що [PERSON] повідомив, що обладнання зняв саме він,оскільки покупець не повернув йому кошти переплати за комунальні послуги,вважає обладнання своєю власністю,незважаючи на пункт договору купівлі-продажу,який забороняє продавцю його демонтувати. Свідок [PERSON] суду показав,що 23.04.2018 р.на прохання сім`ї [PERSON] поїхав разом з ними зустріч з відповідачем,який повинен був особисто передати їм ключі від придбаного будинку по [ADDRESS] .Особисто відповідач в обумовлений час на зустріч не з`явився,залишив ключі під парканом,а коли покупці потрапили у будинок,виявили що батареї,газовий котел та інше технічне обладнання демонтовані,про що склали акт та зробили фото,а надалі звернулись із заявою до поліції. Свідок [PERSON] суду показала,що вона знайома із сім`єю [PERSON] ,була обізнана,що вони шукають будинок з метою купівлі,а коли був обраний варіант,на їх прохання разом з ними приїхала за зустріч з продавцем на передачу ключів.В обумовлений час відповідач не з`явився,йому телефонував чоловік позивачки та дізнався,де відповідач залишив ключі від будинку,а потрапивши у нього,виявили,що у будинку демонтовані батареї,котел,газова колонка,сантехніка,про що склали акт та заявили у поліцію. Позивач була змушена купити нове технічне обладнання та встановити його у будинку за власний рахунок. За заявою позивача від 23.04.2018 р.до Шевченківського ВП за фактом демонтування у будинку технічного обладнання ,розглянутої відповідно до Закону України «Про звернення громадян»,було рекомендовано звернутись до суду за вирішенням цивільно-правового спору. Звітом про незалежну оцінку ТОВ «Брок сервіс плюс» визначено,що станом на 20.07.2018 р.вартість відшкодування прямих збитків завданих демонтажем технічного обладнання у жилому будинку по [ADDRESS] становить 36 806 гр. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Досліджені судом докази позивача є належними та допустимими,у своїй сукупності підверджують викладені у позові фактичні обставини,суперечностей не містять. Відповідач під час розгляду справи не спростував встановлених обставин та наданих позивачем доказів,не довів,що ним як продавцем жилий будинок був переданий позивачу як покупцю у технічному стані,який відповідає вимогам договору купівлі-продажу. Статтею 678 ЦК України визначено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Позивачем заявлені вимоги про відшкодування витрат на усунення недоліків технічного стану будинку,розмір яких підтверджений звітом від 20.07.2018 р. Суд бере до уваги,що витрати на належне технічне облаштування будинку були для позивача вимушеними,оскільки у такий спосіб позивач відновив можливість використання за призначенням будинку,який є єдиним житлом для його сім`ї,з наведених вище підстав задовольняє позов у цій частині у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦК України,з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір з вимог майнового характеру пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 704 гр.80 коп.,сплата якого підтверджена квитанцією. Частиною 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 79 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на професійну правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, обчислюється за кожну годину пропорційно до середньої заробітної плати особи, розрахованої відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100; загальний розмір виплати не може перевищувати суми, розрахованої за відповідний час, виходячи із трикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Водночас,склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження обставин надання правової допомоги [PERSON] при розгляді даної справи суду були надані укладений між нею та адвокатом Пухир договір про надання професійної правничої допомоги від 02.07.2018 р.,рахунок на оплату послуг)аванс) на суму 19500 гр., акти надання послуг до вказаного договору та квитанція до прибуткового касового ордеру № 000 001 від 05.09.2018 р. на загальну суму 16500 гр. Відповідно до ч.4 ст 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Виходячи із принципу співмірності та розумності, суд враховує те, що вказана справа розглядалась протягом з вересня 2018 р.адвокат брав участь у всіх судових засіданнях,витрачений ним час для виконання робіт час є співмірним із складністю справи, суд дійшов до висновку, судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню в розмірі 16500 грн.згідно квитанції про їх оплату. На підставі ст.ст.11,16,678 ЦК України, ст.12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved