Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідачки [PERSON] . Просять стягнути з відповідачки [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №б\\н від 31.12.2014 року в розмірі 13222,73 гривень та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтували наступним. [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 31.12.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому в договорі. [PERSON] не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 09.01.2020 року має заборгованість в сумі 13222,73 грн., яка складається з наступного: 3315,77 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 3315,77 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 792,67 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 8008,45 грн. - нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 605,84 грн. - штраф (процентна складова). Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача - АТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримують в повному об`ємі, просять їх задовольнити, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надано, відзив не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Процесуальні дії у справі. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 31.12.2014 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] укладено договір №б/н від 31.12.2014 року, останній надано кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копією заяви. На підтвердження позовних вимог позивачем надано наступні докази: Копія анкети-заяви [PERSON] з даних якої вбачається, що остання 31.12.2014 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку та надала згоду, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 31.12.2014 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] станом на 09.01.2020 року, з даних якого вбачається, що заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.12.2014 року становить 13222,73 грн., яка складається з наступного: 3315,77 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 3315,77 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 792,67 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 8008,45 грн. - нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 605,84 грн. - штраф (процентна складова). Копія примірника Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначені умови та привила виконання взятих на себе клієнтом зобов`язань, а також права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, відповідальність сторін та інші умови кредитування. При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги щодо виконання зобов`язань та правові наслідки та відповідальність за порушення зобов`язань. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту долученої позивачем до позовної заяви копії анкети-заяви позичальника вбачається, що у даній анкеті хоча і ведеться посилання на «Умови та правила надання банківських послуг», проте не зазначено, що це саме ці умови, існували та були предметом укладення кредитного договору та є його складовою, у тому числі про згоду позичальника , щодо погодження розміру кредитного ліміту та його зміну за одностороннім рішенням та ініціативою АТ КБ "Приватбанк", а також про обов`язок позичальника щодо повернення кредиту протягом невизначеного строку, сплати процентів за користування кредитом у зазначеному банком розмірі, винагороди, неустойки (пені і штрафів). АТ КБ «Приватбанк» звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.12.2014 року просить стягнути із відповідачки [PERSON] заборгованість за пенею; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять та АТ КБ "Приватбанк" не надано належних підтверджень, що саме даний Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати штрафу, пені, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку є неможливим застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин та до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. А тому, у даному випадку суд вважає, що долучені банком до позову умови і правила банківських послуг не мають правового значення, оскільки вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним споживчому кредитуванню, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. А оскільки, волевиявлення позичальника є відсутнім то у такому разі, зазначені Умови та Правила надання банком кредиту та Тарифи банку не можуть вважатися складовою кредитного договору між банком та позичальником. За таких умов, є відсутніми правові підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Вищенаведений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) та висновком Верховного Суду, викладений у постанові від 17 липня 2019 року по справі № 175/4576/14-ц (провадження № 61-18993св18). Окрім того, зазначені «Умови та правила надання банківських послуг», та «Тарифи Банку» які долучені позивачем до позовної заяви, не мають реквізитів необхідних для офіційного документа (дата і номер) та не містять посилань на їх складову або їх приналежність в якості додатків до договору №б/н від 31.12.2014 року. Також, суд вважає за необхідне вказати, що всупереч вимоги ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначені «Умови та «Тарифи Банку» в редакції, поданій позивачем, не містять підписів відповідачки, які б засвідчували, що вони укладені разом в один день з підписанням заяви №б/н від 31.12.2014 року та що позичальник їх отримала, а відтак розуміла, що саме ці умови вона мала на увазі підписуючи заяву (з посиланням на конкретну редакцію таких Умов та Тарифів). Відповідно до вимоги частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.80 ЦПК України). Згідно з частинами 2, 6 статті 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, то такий доказ не береться судом до уваги. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наведеного, оскільки доказів підписання та узгодження відповідачкою [PERSON] , Умов та Правил надання банком кредиту та Тарифів банку, в редакції поданій АТ КБ "Приватбанк", суду не надано, то суд дійшов висновку, що їх умови не сторонами не узгоджувались. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за тілом кредиту відсутня, оскільки зазначені 3315,77 грн. є заборгованістю за простроченим тілом кредиту, можливості нарахування якої у анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 31.12.2014 року не передбачено, Суд приходить до висновку, що в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed