Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та уточнивши позов, просить стягнути з відповідача по справі на свою користь заборгованість у розмірі 5150139,91 грн. за кредитним договором № 014/3181/142575/73 від 28 грудня 2007 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 28 грудня 2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/3182/142575/73, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 111996 доларів США, строком користування по 28 грудня 2014 року, а останній, в свою чергу, взяв зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,95 % річних відповідно до графіку погашення кредиту. В забезпечення виконання кредитного договору між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 014/3182/142575/73/1 від 28 грудня 2007 року, відповідно до якого, предметом застави виступив автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, реєстраційний номер № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] від 27 грудня 2007 року. Однак у порушення умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість відповідача перед позивачем. 05 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно - предмет застави. 11 листопада 2010 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису. 02 квітня 2012 року, згідно протоколу проведення аукціону з реалізації рухомого майна, яке належить [PERSON] № 04022/12. предмет застави було реалізовано за ціною 210400 грн. 11 квітня 2012 року кошти в сумі 158500,76 грн. зараховані позивачу Красногвардійським ВДВС Дніпропетровського МУЮ. 28 вересня 2012 року кошти були перераховані в рахунок погашення кредитної заборгованості. Суми, отриманої від реалізації заставного майна, недостатньо для погашення всієї суми заборгованості, тому 25 лютого 2013 року відповідачеві була направлена вимога про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором за вих. № С04-114-1-3/617 від 25 лютого 2013 року, але відповідач своїх зобов'язань не виконав. Таким чином, станом на 12 червня 2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, з урахуванням курсу НБУ долару США - 11,631239 грн. за 1 долар США, становить 442785,15 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 5150139,91 грн.) та складається з наступного: 63283,83 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 736069,35 грн.) - сума неповернутого кредиту, 45938,81 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 534325,28 грн.) - сума несплачених відсотків, 333562,51 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 3879745,28 грн.) - пеня за прострочення кредиту та відсотків. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заперечення проти позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що 28 грудня 2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/3182/142575/73, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 111996 доларів США, строком користування по 28 грудня 2014 року, а останній, в свою чергу, взяв зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,95 % річних відповідно до графіку погашення кредиту. В забезпечення виконання кредитного договору між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 014/3182/142575/73/1 від 28 грудня 2007 року, відповідно до якого, предметом застави виступив автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, реєстраційний номер № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] від 27 грудня 2007 року. Ці обставини підтверджуються кредитним договором № 014/3182/142575/73 від 28 грудня 2007 року, графіком погашення кредиту від 28 грудня 2007 року, додатком № 1 до кредитного договору з забезпеченням № 014/3182/142575/73 від 28 грудня 2007 року, додатком № 2 до кредитного договору з забезпеченням № 014/3182/142575/73 від 29 листопада 2007 року, договором застави транспортного засобу з фізичною особою № 014/3182/142575/73/1 від 28 грудня 2007 року, заявою на видачу готівки № 016245681, меморіальним ордером № bn від 28 грудня 2007 року на ім'я [PERSON] Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість відповідача перед позивачем. 05 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно - предмет застави. 11 листопада 2010 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису. 02 квітня 2012 року предмет застави було реалізовано за ціною 210400 грн. 11 квітня 2012 року кошти в сумі 158500,76 грн. зараховані позивачу Красногвардійським ВДВС Дніпропетровського МУЮ. 28 вересня 2012 року кошти були перераховані в рахунок погашення кредитної заборгованості. Ці обставини підтверджуються копією вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за вих. № 20-10/921 від 16 лютого 2010 року, копією виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 05 жовтня 2010 року, постановою про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2010 року, постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03 квітня 2012 року, протоколом проведення аукціону з реалізації рухомого майна, яке належить [PERSON] № 04022/12 від 02 квітня 2012 року. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору № 014/3182/142575/73 від 28 грудня 2007 року, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 12 червня 2014 року, з урахуванням курсу НБУ долару США - 11,631239 грн. за 1 долар США, становить 442785,15 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 5150139,91 грн.) та складається з наступного: 63283,83 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 736069,35 грн.) - сума неповернутого кредиту, 45938,81 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 534325,28 грн.) - сума несплачених відсотків, 333562,51 доларів США (що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 3879745,28 грн.) - пеня за прострочення кредиту та відсотків. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України…Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення суми позики. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 4 ст. 591 ЦК України, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 24 Закону України «Про заставу», у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджені письмовими доказами, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, в зв'язку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір та договір застави відповідають вимогам закону, зобов'язання по кредитному договору відповідачем у встановлений строк не виконуються, а сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved