Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Бережанське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, обгрунтовуючи їх доводами викладеними у позовній заяві та просить задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав з підстав викладених у запереченні на позовну заяву та просить у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача. Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 ч.1\~ст.1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Згідно ч. 1\~ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення"\~передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. В силу\~ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення"\~суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо). Судом встановлено, що з 11 грудня 2009 року відповідачу призначено пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у розмірі 90% загального проценту розрахунку пенсії. 13 червня 2013 року [PERSON] було подано заяву про перерахунок пенсії. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області, правонаступником якого є Бережанське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 14 червня 2013 року №115541 проведено перерахунок пенсії відповідача, проте замість загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 80%, як передбачала ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року №3668-VI), як вказує позивач внаслідок рахункової помилки, проведено перерахунок в розмірі 90 %, врезультаті чого виникла переплата пенсії в сумі 17517,84 грн. за період з липня 2012 року по грудень 2015 року, яка була виявлена у жовтні 2016 року під час перевірки пенсійної справи [PERSON] спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо правильності проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови Бережанського районного суду Тернопільської області від 28 липня 2016 року у справі за №2а/593/36/2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у справі №866/6390/16. Позивачем 15 травня 2015 року за вих.№1565 було надіслано листа відповідачу з пропозицією добровільно повернути кошти в сумі 17517,84 грн., який отримано останнім 17 травня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак на даний час вказані кошти [PERSON] не повернув. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з того, що в судовому засіданні не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] коштів в сумі 17517,84 грн., які є пенсійною виплатою, а також не встановлено наявності рахункової помилки з боку позивача, а тому відповідно до вимог\~ст.1215 ЦК України\~зазначена сума поверненню не підлягає. Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, які відображені в постановах Верховного Суду України №6-91цс14 від 02.07.2014 року та №6-151цс13 від 22.01.2014 року, які згідно з\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для судів. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачеві недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у\~Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленням помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів. Позивачем не доведено факту наявності рахункової помилки, а навпаки визнано допущення помилки працівниками Пенсійного фонду в застосуванні\~Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року №3668-VI). Окрім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", у справі "Ґаші проти Хорватії" та у справі "Трґо проти Хорватії". За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову Бережанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, необхідно відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed