Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] являється їй матір"ю. За життя нею в 1978 році збудовано житловий будинок №70 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області. 3 лютого 2016 року [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис №09 та виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 213174 від 30 серпня 2016 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №70 в с. Косівська Поляна Рахівського району, Закарпатської області. При житті [PERSON], 22 березня 2004 року було складено заповіт, яким належний їй житловий будинок №70 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, заповіла їй, [PERSON]. В результаті одруження з громадянином [PERSON] Республіки Німеччина [PERSON] [PERSON] 20 червня 2007 року змінила прізвище на [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в її, користь є чинним ніким не оскаржений та не скасований,підтвердженням чого являється Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45708938 від 8 листопада 2016 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті [PERSON], вона прийняла, проживаючи із спадкодавцем постійно аж по день її смерті, що відповідає ч.3 ст. 1268 ЦК України, що стверджено довідкою виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №3038 від 16 листопада 2016 року. Спадкоємцем, який би мав обов"язкову частку в спадщині є [PERSON], [INFO], будучи спадкоємцем першої черги спадкування за законом, одним з подружжя. Згідно заяви, посвідченої секретарем виконкому Косівсько-Полянської сільської ради, від 20 жовтня 2016 року, [PERSON] відмовився від спадщини, після смерті [PERSON] в її, [PERSON], користь. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] вона не змогла, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №99 від 8 листопада 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак з цим вона не погоджується, оскільки підтвердженням приналежності вказаного житлового будинку спадкодавцю стверджено довідкою виконкому Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 10 листопада 2016 року №2084. Саме не вчинення спадкодавцем відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за заповітом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. На підставі наведеного просила визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок №70, разом з надвірними та господарськими спорудами, розташований в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 75,98 кв.м., житловою площею 19,23 кв.м., допоміжною площею 56,75 кв.м. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову. Представник відповідача - Косівсько-Полянської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 3 лютого 2016 року. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок №70 в с. Косівська Поляна Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 22 березня 2004 року. Згідно даного заповіту [PERSON] належний їй житловий будинок № 70 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області заповіла дочці [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що в результаті одруження з громадянином [PERSON] Республіки Німеччина [PERSON] [PERSON] 20 червня 2007 року спадкоємець за заповітом [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь. \~ Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ \~ Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №70 в с. Косівська Поляна Рахівського району, виданої ПП [PERSON] спадковий будинок побудований \~у 1978 році. \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ \~ Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ Згідно довідки виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 10 листопада 2016 року №2084, житловий будинок №70 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області дійсно, згідно по господарської книги належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. \~ \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. \~ \~ Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких \~юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний \~ строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №3038 від 16 листопада 2016 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №45708958 від 8 листопада 2016 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45708938 від 8 листопада 2016 року, ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] та заповіт, складений 22 березня 2004 року останньою є чинним і ніким не скасований. \~ \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~ \~ Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved