Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Імексбанк», відділення № 317 Публічного Акціонерного Товариства «Імексбанк»у м. Дніпродзержинську про стягнення коштів та моральної шкоди. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивачки вказав, що 14 липня 2014 року позивачкою з відповідачем, відділенням № 317 ПАТ «Імексбанк» у м. Дніпродзержинську, був укладений договір № 1130005980 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу /депозиту/ від 20 січня 2014 року. Позивачкою на депозитний рахунок відповідача було передано 13.777 доларів США строком з 14 липня 2014 року по 14 січня 2015 року. Позивачка доручила відповідачу перераховувати відсотки на її особовий рахунок за розрахунковим контрактом /договором/ від 21вересня 2011 року і їй була видана платіжна картка «VISA». Нараховані на платіжну картку відсотки станом на 22 грудня 2014 року складали 2.084 долари 41 цент США. Готівкові кошти позивачка мала право отримувати у банкоматах та використовувати картку, як засіб безготівкових розрахунків для оплати товарів та послуг у підприємствах торгівлі та сервісу. Однак, позивачка була позбавлена можливості знімати гроші з карткового рахунку. Стосовно цього вона неодноразово зверталась до відповідачів з проханням видати їй гроші, які знаходяться на картковому рахунку. Однак їі відповідали, що гроші у касі банку відсутні, що гроші їй виплатять лише при їх наявності. 21 листопада 2014 року позивачка звернулась із заявою до начальника відділення № 317 ПАТ «Імексбанк»у м. Дніпродзержинську з проханням видати їй кошти в іноземній валюті, згідно укладеного договору, через касу банку. Позивачці було повідомлено, що банк здійснює придбання коштів на ринку і що у день її прибуття до відділення їй буде запропоновано наявну у касі банку готівку. Однак, до теперішнього часу їй гроші не повернули. Її грішми: 2.084 доларами 41 центом США, що, відповідно до курсу Національного Банку України станом на 11 лютого 2015 року, складає 53.256 гривень 67 копійок відповідач продовжує користуватись до теперішнього часу. Це завдає позивачці моральної та матеріальної шкоди, позбавляє її родину засобів до існування, примушує позичати гроші під відсотки, відмовляти у придбанні найнеобхіднішого, порушує її звичайний склад життя. Просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки 2.084 долари 41 цент США, що в еквіваленті складає 53.256 гривень 67 копійок та в рахунок заподіяної моральної шкоди 20.000 гривень. Відповідачі у судове засідання не з*явились. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про поважність причини неявки у судове засідання не повідомили. При таких обставинах суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачів. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, із матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2014 року між ПАТ "ІмексБанк" в особі начальника відділення 317 АТ "ІмексБанк", яка діє на підставі Довіреності ПАТ "ІмексБанк", та [PERSON] був укладений Договір № 1130005980 про приєдання до Публічного Договору № 1 Банківського вкладу /депозиту/. Із договору № 1130005980 про приєднання до Публічного договору № 1 Банківського вкладу /депозиту/ від 20 січня 2014 року вбачається, що сторонами, ПАТ «Імексбанк», в особі начальника відділення № 317 ПАТ «Імексбанк»у м. Дніпродзержинську, та позивачкою, був укладений договір згідно якого позивачкою 14 липня 2014 року був внесений вклад у сумі 13.777 долларів США з процентною ставкою 10 % річних строком на 184 дні з поверненням вкладу 14 січня 2015 року зі щомісячним нарахуванням відсотків. Вказаним договором позивачка приєдналась до Публічного договору № 1 банківського вкладу від 20 січня 2014 року. У листопаді 2014 року позивачка двічі письмово зверталась до відповідача із заявами про видачу їй коштів в іноземній валюті. У задоволенні її прохання було відмовлено. Позивачці було запропоновано, враховуючи наявний на початок кожного робочого дня залишок готівки у касі відділення та необхідність обслуговувати інших клієнтів, у день прибуття до відділення отримувати наявну готівку у касі. Із виписки по контракту № 999-00010789 вбачається, що доступний залишок є 2.084 доллари 41 цент США. Згідно зі ст. 526 ЦК України: "Зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства". Відповідно до ст. 610 ЦК України: "Порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов*язання /неналежне виконання/". У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами був укладений договір банківського вкладу /депозиту/ 14 липня 2014 строком на 184 дні по 14 січня 2015 року. У судовому засіданні також було встановлено, що відповідачами порушувались умови укладеного договору банківського вкладу, що позивачка була позбавлена можливості отримувати щомісячно нараховані їй відсотки за укладеним договором. Також у судовому засіданні було встановлено, що, у зв*язку з невиконанням відповідачами договору, у листопаді 2014 року позивачка двічі письмово зверталась до банку про повернення їй коштів в іноземній валюті. У задоволенні її прохання було відмовлено. Суд вважає, що у задоволенні позову до відділення 317 АТ "ІмексБанк" необхідно відмовити з тих підстав, що начальник віддлілення 317 ПАТ "ІмексБанк" при укладенні договору № 1130005980 про приєдання до Публічного Договору № 1 Банківського вкладу /депозиту/ діяв від імені ПАТ "ІмексБанк" на підставі довіреності № 2608 від 26 серпня 2011 року. У судовому засіданні також було встановлено, що діями відповідача позивачці була спричинена і моральна шкода: був порушений звичайний склад життя позивачки, вона була позбавлена засобів до існування, змушена була позичати гроші, відмовляти у придбанні найнеобхідніших речей, харчів. При таких обставинах суд, враховуючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial