Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про скасування державної реєстрації державного акта в частині допущеної технічної помилки посилаючись на те, що рішенням Свалявського районного суду в справі № 306/855/18 від 19 жовтня 2018 року задоволено його позов та відновлено межі земельної ділянки в [ADDRESS] згідно будівельного паспорта від передньої та задньої точки за фасадом житлового будинку від стіни на відстані 0,7м. Позивач звернувся до ДП "Закарпатгеодезцентр" для оформлення державного акта та його повідомили про необхідність виправлення технічної помилки державної реєстрації Державного акту відповідача в частині передньої та задньої точки за фасадом від стіни житлового будинку в [ADDRESS] на відстані 0,70 м. Відповідач щодо виправлення технічної помилки не реагує, а позивач не має можливості оформити право власності на присадибну земельну ділянку. В зв"язку з вищевикладеним просить скасувати державну реєстрацію Державного акту [PERSON] в частині допущеної технічної помилки від передньої до задньої точки за фасадом від стіни будинку в [ADDRESS] на відстані 0,70 м. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 травня 2021 року справу № 306/765/21 (провадження № 2/306/481/21) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Тхір І.А. (а.с. 9). 02 липня 2021 року суддею Свалявського районного суду Тхір І.А. винесено ухвалу відкриття провадження у справі (а.с. 22). 16 серпня 2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому зазначає, що проти позову заперечує в повному обсязі, вважає позовні вимоги [PERSON] необгрунтованими. Своїм правом на оформлення земельної ділянки він скористався в 2012 році. Зазначає, що невід"ємною частиною виготовлення технічної документації є Акт погодження меж із суміжними землевласниками та землекористувачами. Позивач [PERSON] особисто підписував Акт погодження меж суміжних ділянок 29 травня 2012 року та не мав жодних претензій щодо меж та конфігурації його земельної ділянки. В 2018 році позивач звернувся до суду з позовом про відновлення меж та судом було прийнято рішення про відновлення меж земельної ділянки без залучення судового експерта, не було проведено жодних експертних досліджень. Вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.29-35). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 102 серпня 2021 року справу № 306/765/21 (провадження № 2/306/481/21) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 45). 08 вересня 2021 року позивачем в справі подано відповідь на відзив, вважає що заперечення проти позову до задоволення не підлягають, просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с.50). 10 вересня 2021 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (а.с. 22). В судовому засіданні позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його адвокат позов не визнали, заперечили проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, справу за №306/855/18, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав(ст.125 ЗК України). Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Дата реєстрації земельної ділянки 06.03.2013 року ( а.с. 37-38 ). Ч.ч.1,2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивач в заявлених вимогах просив скасувати державну реєстрацію Державного акту [PERSON] в частині допущеної технічної помилки від передньої до задньої точки за фасадом від стіни будинку в [ADDRESS] на відстані 0,70 м. Разом з тим, з 2013 року видача державних актів на право власності на землю не здійснюється, а право власності на земельні ділянки реєструються в реєстрі прав на нерухоме майно. На заміну державним актам до 2016 року видавалися свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витяги з реєстру. Зважаючи на те, що позивачем не зазначено, де саме допущена технічна помилка, окрім того правовстановлючий документ на земельну ділянку, який видавався відповідачу [PERSON] є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а не державний акт, то в задоволенні вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed