Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

31 травня 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із вищевказаним позовом та просив суд скасувати арешти, які були накладені Заводським ВДВС ММУЮ на підставі постанов від 04.07.2011 року та 04.08.2011 року та Ленінським ВДВС ММУЮ на підставі постанови від 25.08.2010 року на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] В обґрунтування позову позивач вказав, що 06.06.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, в забезпечення виконання кредитного договору між сторонами 06.06.2005 року був укладений договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Відповідно рішення Центрального районного суду м.Миколаєва позивач набув право самостійно реалізувати предмет іпотеки шляхом його продажу з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою. На сьогоднішній день позивач має перешкоди у здійсненні права продажу предмета іпотеки з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою - покупецем, оскільки Заводським ВДВС ММУЮ та Ленінським ВДВС ММУЮ на предмет іпотеки накладено арешти. Оскільки, відділами державної виконавчої служби арешти на предмет іпотеки було накладено для задоволення вимог не забезпечених заставою, позивач просив суд скасувати вказані арешти на предмет іпотеки. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та позов задовольнити з викладених у ньому підстав, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Представник третьої особи Інгульського (Ленінського) ВДВС м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представники третіх осіб Заводського ВДВС м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ПАТ "ВіЕйБІ Банк" та ПАТ "ОТП Банк" у судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06.06.2005 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № NKVPGR04040034, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 80000,00 дол.США строком до 05.06.2025 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором /а.с.5-8/. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], 06.06.2005 року було укладено договір іпотеки № NKVPGR04040034. Згідно п.6 вказаного договору відповідач надав в іпотеку нерухоме айно, а саме квартиру [ADDRESS] /а.с.9-13/. Вказана квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2005 року, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована за реєстровим № [NUMBER] /а.с.14-15/. Відповідно до витягу № 7508851 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.06.2005 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] /а.с.16/. Згідно витягу № [NUMBER] про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 15.06.2005 року, який наданий Снігурівською державною нотаріальною конторою, до вказаного реєстру внесено реєстровий запис, параметрами якого є : об'єкт обтяження - трикімнатна квартира № 2, що розташована за адресою: [ADDRESS], власником яких є [PERSON], іпотекодержатель - ЗАТ КБ "ПриватБанк" /а.с.17/. 24 жовтня 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Рішенням суду від 11.02.2016 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково та звернуто стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 133,20 кв.м., житловою площею 62,40 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №NKVPGK04040034 від 06 червня 2005 року) ПАТ «КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною - 1 800 000 грн. 00 коп., з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дії, необхідних для продажу предмету іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06 червня 2005 року в сумі 87771,74 доларів США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 2 176 051,37 грн.), з якої: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 69 366,57 доларів США, що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 719 747,38 грн.,загальний залишок заборгованості за процентами - 16 165,17 доларів США, що складає еквівалент за курсом НБУ - 400769,55 грн., заборгованість з комісії - 2240,00 доларів США, що складає еквівалент за курсом НБУ - 55 534,45 грн., а також загальна сума нарахованої пені - 100 000,00 грн.; та стягнуто з [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 3441 грн. 00 коп. /а.с.23-26/. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22.04.2016 року, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2016 року в частині визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки та початкової ціни предмету іпотеки змінено, зазначено спосіб звернення стягнення шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною, яка має визначатись на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на момент продажу. Рішення суду в іншій частині залишено без зміни /а.с.26-28/. На сьогоднішній день позивач має перешкоди у здійсненні права продажу предмета іпотеки з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою - покупецем, оскільки Заводським ВДВС ММУЮ та Ленінським ВДВС ММУЮ на предмет іпотеки накладено арешти. Так, судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ від 25.08.2010 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-7030, виданого 29.01.2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику /а.с.32-33/. Постановою державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ від 04.07.2011 року при примусовому виконанні судового наказу № 2н-1972/10 виданого 24.02.2011 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованості за кредитним договром накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження /а.с.30-31/. 04 серпня 2011 року згідно до постанови державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ на виконання виконавчого листа № 2-6881/10, який видано 21.06.2011 року Заводським районним судом м.Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованості за кредитним договром накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження /а.с.29/. Задовольняючи позов суд виходив з наступного: Накладені арешти на майно боржника [PERSON] перешкоджає банку скористатися переважним правом задовольнити свої вимоги по погашенню кредитної заборгованості останнього. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.6, 7 ст.3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. За таких обставин, суд вважає позовну заяву про зняття арешту такою, що підлягає задоволенню. Оскільки, у позовній заяві позивач не просить про стягнення із відповідача судових витрат, суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved