Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

ПАТ КБ "Правекс Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом в сумі 21740,69 доларів США. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23.05.2008 року між АКБ "Правекс-Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір №6279-032/08Р. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 13970 доларів США для оплати [PERSON] вартості автомобіля за договором купівлі-продажу №3480/8 від 14.05.2008 року і для оплати страхових платежів згідно із договором страхування автомобіля, строком до 23.05.2015 року зі сплатою 13,99% річних. Договором передбачено, що відповідач зобов'язувається погашати заборгованість по кредиту шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 167,0 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення строку дії договору. Відповідач отримав від позивача грошові кошти, але свої зобовязання за договором не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 09.06.2015 року становить 21740,69 доларів США, з них: заборгованість за кредитом 11790,00 доларів США, заборгованість за процентами 9950,69 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 21740,69 доларів США і судові витрати по справі. Представник позивача позов підтримав і просив розглянути справу у його відсутність, про що зазначив в поданій заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином в судове засідання не зявилися, тому згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 23.05.2008 року між АКБ "Правекс-Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір №6279-032/08Р (далі Договор) (а.с.6-18). Відповідно до п.1.1,1.2 умов вказаного Договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 13970 доларів США для оплати ним вартості автомобіля за договором купівлі-продажу №3480/8 від 14.05.2008 року і для оплати страхових платежів згідно із договором страхування автомобіля, строком до 23.05.2015 року зі сплатою 13,99% річних. Пунктом 4.4. Договору передбачено, що відповідач зобов'язувається погашати заборгованість по кредиту шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 167,0 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення строку дії договору, зазначеного п.1.2 даного Договору (п.4.5 Договору). Також у п.п.6.1.10 п.6.1 Договору зазначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пені у валюті кредиту. [PERSON]. свої зобов'язання за договором не виконує, після закінчення строку повернення кредиту станом на 09.06.2015 року заборгованість складає 21740,69 доларів США, з яких 11790,00 доларів США-заборгованість за кредитом, 9950,69 доларів США- заборгованість за відсотками, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості (а.с.28-30) Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, відповідно до умов договору. У відповідності до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 \~ ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи, що позичальник заборгованість по кредиту не сплачує, що підтверджується відповідними документами, до суду відповідачі не з'явились, заперечень на позов не надали, іншого не довели, суд вважає вимоги позивача правомірними і такими, що підлягають задоволенню. Стягнення судом вказаної заборгованості по кредиту та відсоткам в іноземній валюті - доларах США відповідає чинному законодавству. Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України). Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Як свідчать матеріали справи, на час укладення кредитного договору банк мав необхідний обсяг повноважень (банківську ліцензію на право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, та письмовий Дозвіл на право здійснювати операції з валютними цінностями) для здійснення кредитування в іноземній валюті, використання якої при здійсненні кредитних операцій (в кредитних зобов'язаннях) було передбачено чинним на час укладення даних договорів законодавством (а.с.25-27). Сторони кредитного договору досягли згоди щодо валюти виконання грошового зобов'язання та виразили її в доларах США, та дана домовленість сторін, відповідно до ст.533,ст.1054 ЦК України, є істотною умовою кредитного договору. Верховний Суд України при розгляді справи №6-190цс15 від 16 вересня 2015 року прийшов до висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід також стягнути судові витрати по справі: суму судового збору 7466,26 гривень, яка сплачена позивачем при поданні позову до суду, що підтверджуються відповідною квитанцією (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved