Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

В червні 2014 року позивач Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення ним його прав. В судове засідання представник позивача не прибув, направивши до суду письмове клопотання, за змістом якого заявлені позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність / а.с. 27, 4, 20, 22, 23 /. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. До моменту виходу суду в нарадчу кімнату заперечень щодо заявленого позову не подав, свого ставлення до заявленого позову не висловив. Відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, проти чого позивач не заперечував / а.с. 17, 18, 21, 24, 28 /. Дослідивши письмові докази по справі, надані стороною позивача на засадах змагальності і диспозитивності, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов слід задовольнити зі слідуючих обгрунтувань. Встановлено, що 07 серпня 2013 року, приблизно, в 17.00 годин відповідач [PERSON], керуючи на підставі відповідних повноважень автомобілем „Dacia Logan", державний реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Гоголя в м. Миргороді Полтавської області та, здійснюючи рух повз парк „Дружба" при задовільних дорожніх і погодних умовах, порушив вимоги пунктів 12.4, 12.9 „б" Правил дорожнього руху України, перевищивши дозволену максимальну швидкість руху в населеному пункті, допустив зіткнення з малолітнім [PERSON], [INFO], який рухався по проїзній частині на велосипеді з порушенням вимог пунктів 6.1, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, та перед зміною напрямку свого руху не переконався в безпеці цього маневру, не надавши дороги транспортному засобу попутного напрямку, перетинаючи проїзну частину вулиці справа наліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням обвинуваченого. В наслідок здійсненого наїзду малолітньому потерпілому [PERSON], завдано тілесні ушкодження, які за висновком судово - медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Цивільна відповідальність відповідача перед третіми особами на момент дорожньої пригоди була застрахована у визначеному законом порядку, з видачею позивачем відповідного полісу № АЕ/ 1421825. Викладені обставини підтверджені та встановлені вироками Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2013 року та вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області, яким відповідача [PERSON] визнано винуватим та засуджено по ст. 286 ч. 2 КК України. Окрім того, за вироком місцевого суду від 10.12.2013 року, який в цій частині судом апеляційної інстанції залишено без змін, зі страховика - позивача за цим позовом, стягнуто на користь потерпілого [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю 4343,57 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 217,17 гривень, а всього стягнуто 4560,74 гривень / а.с. 5 - 8, 9 - 11 /. Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання вироку суду в цій частині позивачем перераховано зазначену грошову суму потерпілому, що підтверджується копією платіжного доручення № 21018 від 08.04.2914 року / а.с. 13 /. Згідно ст. ст. 979, 985 ч. 1 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язана у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Як вбачається зі змісту підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо - транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до положень підпункту 38.1.1 пункту 38 ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика про дорожньо - транспортну пригоду у строки і за умов, визначених цим Законом. Статтею 1191 ч. 1 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно зі ст. 27 ч. 2 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. В ході розгляду справи, в супереч вимогам ст. 10, 60 ЦПК України та у строки, імперативно встановлені ст. 27 ч. 2, ст. 131 ч. 1 ЦПК України, відповідачем суду не надано жодного належного і допустимого доказу того, що він виконав вимоги підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та у визначеному законом порядку і строк повідомив страховика про дорожньо - транспортну пригоду, до якої безпосередньо був причетний. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved