Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Представник ТОВ "Вінницьке АТП - 10556" звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 10 березня 2015 року між ТОВ "ВІННИЦЬКЕ АТП-10556" та [PERSON] було укладено в письмовій формі договір позички, за умовами якого товариство передало, а [PERSON] отримав у власність гроші в розмірі 9162,52 грн. Згідно умов договору від 10 березня 2015 року відповідач зобов'язався повернути позику до 10 квітня 2015 року (п. 4.2 договору). Проте, у встановлений договором строк [PERSON] грошові кошти повернув частково, і борг складає 8412,00 грн. На даний час відповідач припинив з позивачем трудові відносини. П. 5.2. Договору встановлено: При порушенні Користувачем строку повернення об'єкта позички він повинен сплатити Позичкодавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від простроченої суми за кожний календарний день прострочення, а також відсотки за весь час порушення грошового зобов'язання із розрахунку 30% річних. У разі якщо прострочення перевищує 20 днів, крім пені та відсотків Користувач виплачує Позичкодавцю штраф в розмірі 20% від суми боргу. Відповідачу 20.07.2015року було направлено вимогу № 34 від 13.07.2015року, яку згідно повідомлення про вручення було отримано 22.07.2015 року. Вимога залишилась без відповіді та задоволення. Відповідно до умов договору, строку прострочки грошового зобов'язання, норм діючого законодавства та доданого розрахунку відповідач повинен сплатити наступні суми: Заборгованість: 8 412,52 грн. 2 ставки НБУ (60% річних до 28.08.15р. і 54% річних після 28.08.15р.) п. 5.2 Договору - 2 010,71 грн. 30% річних, п. 5.2 Договору та ст. 625 ЦК України 1 009,50 грн. Інфляційні 1 427,94 грн. Штраф 20% п. 5.2 Договору 1682,50 грн. Разом: 14 543,18 грн., які позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, прсить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, заяв про слухання справи у його відсутності, про відкладення справи до суду не надійшло, причин неявки не повідомлено. Відповідно до ч.2 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. \~ \~ \~ Відповідно до повідомлення Тиврівського РС УДМС України у Вінницькій області № 1214 від 20.10.2015 р. [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою : [INFO]. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 10 березня 2015 року між ТОВ "ВІННИЦЬКЕ АТП-10556" та [PERSON] було укладено в письмовій формі договір позички, за умовами якого товариство передало, а [PERSON] отримав у власність гроші в розмірі 9162,52 грн. (а.с. 7). Факт одержання грошей [PERSON] підтверджується видатковими касовим ордером № 537 від 11 березня 2015 (а.с. 8). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або стриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) гредає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є реальним, одностороннім, відплатним або безоплатним договором. Це значить, що він набуває чинності тільки після передачі майна, всі обов'язки покладені лише на позичальника і у визначених законом випадках договір позики може бути як оплатним так і безоплатним. Предметом договору позики є речі, визначені родовими ознаками, та грошові кошти. Договір позики укладається як в усній, так і в письмовій формі. В ЦК України зазначено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Згідно умов договору від 10 березня 2015 року відповідач зобов'язався повернути позику до 10 квітня 2015 року (п. 4.2 договору). Проте, у встановлений договором строк [PERSON] грошові кошти повернув частково, і борг складає 8412,00 грн. На даний час відповідач припинив з позивачем трудові відносини. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 614 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. П. 5.2. Договору встановлено: При порушенні Користувачем строку повернення об'єкта позички він повинен сплатити Позичкодавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від простроченої суми за кожний календарний день прострочення, а також відсотки за весь час порушення грошового зобов'язання із розрахунку 30% річних. У разі якщо прострочення перевищує 20 днів, крім пені та відсотків Користувач виплачує Позичкодавцю штраф в розмірі 20% від суми боргу. Відповідачу 20.07.2015року було направлено вимогу № 34 від 13.07.2015року, яку згідно повідомлення про вручення було отримано 22.07.2015 року (а.с. 15). Вимога залишилась без відповіді та задоволення.

Outcome: approved