Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до органів місцевого самоврядування в місті [PERSON] та селі Дачне Біляївського району Одеської області, треті особи - друга Одеська державна нотаріальна контора, та структурний орган державної реєстрації Одеської міськради, та відповідно до уточненої в порядку ст.. 31 ЦПК України позовної заяви просив суд поновити строки прийняття спадщини, встановити факт прийняття спадщини, визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та визначити порядок виконання рішення суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Одеської міської ради до суду не зявився, від представника якого надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника ОМР. Представник відповідача Дачненської сільської ради до суду не зявився, надіславши на адресу суду заперечення, згідно яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та розглядати справу і відсутність представника відповідача. При цьому посилався на неточності у позовній заяві, оскільки свідоцтво про право власності на будинок в с. Дачне Біляївського району, Одеської області було видано за адресою: вул. Леніна, 117, проте на сьогоднішній день вказану вулицю перейменовано на назву «Преображенська». Представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції в Одеській області до суду не зявився, згідно наданих суду письмових пояснень, вважає, що Головне управління юстиції в Одеській області залучено до участі безпідставно, виходячи з чого просив розглядати вказану справу його відсутності. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Біляївського міськрайонного управління юстиції до суду не зявився, згідно наданих суду письмових заперечень, вважає, що відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно залучено до участі безпідставно, виходячи з чого просив розглядати вказану справу його відсутності. Представник третьої особи Другої Одеської державної нотаріальної контори до суду не зявився, від представника якого надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи, витребувані матеріали спадкової справи, зясувавши всі суттєві обставини, суд знаходить позов [PERSON] є обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено позивач [PERSON], [INFO] є єдиним сином своєї матері [PERSON] ([PERSON] - у шлюбі) [PERSON] померлої у грудні 2013 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 19 червня 2010 р., актовий запис № 1537, виданим Другим Малиновським ВРАЦС Одеського МУЮ, з батьком позивача [PERSON] його мати [PERSON] уклала шлюб 14 вересня 1991 року взявши прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.09.1991 р., серії ІІІ-Ж № 318548 виданим Дачненською сільрадою Біляївського району Одеської області. Мати позивача [PERSON] [INFO] яка померла у грудні 2013 року є єдиною донькою [PERSON] померлої 02 серпня 2010 року та [PERSON] померлого 12 листопада 2014 року, про що суду було наданонаступні докази: свідоцтво про народження від 07.06.1974 р., актовий запис № 83, серії І-ЖД № 412000 видане Дачненською сільрадою Біляївського району Одеської області; повторне свідоцтво про смерть від 13 липня 2015 р., актовий запис № 266, серії І-ЖД № 416775, видане ВДРАЦС у м. Одесі РСОМУЮ; повторне свідоцтво про смерть від 10 липня 2015 р., актовий запис № 3096, серії І-ЖД № 429006 видане ВДРАЦС УДР ГТУЮ в Одеській області; свідоцтво про смерть від 18 листопада 2014 року, актовий запис № 1322, серії І-ЖД № 395035 видане ВДРАЦС РС Біляївського МУЮ в Одеській області. Спадкове майно у вигляді основної частини нерухомого майна,квартири [ADDRESS], та будинку № 117 по вул. Преображенській (колишня вул. Леніна) у с. Дачне Біляївського району Одеської області належало на праві власності та було у праві користування покійної бабусі позивача [PERSON]. Про наведені обставини свідчать витребувані судом з КП «БТІ ОМР» письмові докази, та надане заперечення з додатками Дачненської сільради Біляївського району Одеської області від 25.04.2016 р. вих. № 02-25/226. Зазначена квартира за життя належала в цілому на праві власності [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 28.08.1996 року, засвідчених першою Одеською держнотконторою та зареєстрованих в реєстрі за №№ 8-2276; 8-22834 8-2280, квартиру було придбано частками, вся квартира складається з трьох часток, державна реєстрація права власності за цими договорами відбулась 13.09.1996 року. Відповідно інформації наданої КП «БТІ ОМР» будь-які обтяження на це майно відсутні. Ухвалами суду в порядку ст. 137 ЦПК України було витребувано з другої Одеської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса [PERSON] докази, а саме завірені належним чином спадкові справи, інформацію підтверджуючу які існують спадкоємці після померлих [PERSON] та [PERSON] З другої Одеської держнотконтори надійшла завірена документація та інформація про існування спадкової справи № 381/2015 до майна [PERSON] заведена та сформованаза заявою позивача, від приватного нотаріуса [PERSON] надійшла завірена документація та інформація про існування спадкової справи № 14/2010 до майна [PERSON] заведена та сформована за заявою її покійного чоловіка [PERSON], відомостей про існування на час витребування судом інших спадкоємців на спадкове майно [PERSON] крім позивача, не надійшло. У будинку № 117 по вул. Преображенській (колишня вул. Леніна) у с. Дачне Біляївського району Одеської області [PERSON] була зареєстрована та постійно мешкала за життя разом зі своїм чоловіком [PERSON] до дня смерті 02 серпня 2010 р., чоловік [PERSON] також був зареєстрований і мешкав у цьому будинку до дня смерті 12 листопада 2014 року, після смерті своєї дружини спадщину прийняв в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України так як постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, також [PERSON] за життя додатково звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини від своєї померлої дружини [PERSON], зазначив у своєї заяві що крім нього ще є спадкоємець їх спільна з покійною дружиною донька [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] за життя не отримав, державну перереєстрацію майна не справив. Інших осіб зареєстрованих у будинку спадкодавця не було, про що свідчать надані позивачем докази: довідки Дачненської сільради Біляївського району Одеської області від 23 липня 2015 року вих. № 1898; № 1899;1900; 1901. Згідно п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо». Відповідно наданої у запереченні відповідача - Дачненської сільради інформації від 25.04.2016 року вих. № 02-25/226, у погосподарській книзі виконавчого комітету Дачненської сільради Біляївського району Одеської області існує запис про те що будинок № 117, за адресою: Одеська область, Біляївський район,с. Дачне, вул. Преображенська (колишня - Леніна), на підставі свідоцтва про право власності від 17.08.2006 р. виданого виконкомом Дачненської сільради, копія якого була надана до заперечення, належить померлої гр. [PERSON], відомості щодо державної реєстрації прав власності на зазначений будинок відсутні. По справі судом встановлено наступні фактичні обставини позивач від спадщини не відмовляється та приймає спадкове майно у повному обсязі. Строки прийняття спадщини від своєї бабусі [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України «Спадкування за правом представлення» були позивачем-онуком пропущені з причини того що йому було невідомо про те що його мати [PERSON] не встигла за життя прийняти спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Строки прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] було позивачем пропущено бо він помилково вважав що власницею спадкового майна є його мати і він набуває спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як від спадщини він не відмовлявся і проживав разом із спадкодавцем своєю матір'ю [PERSON] за місцем реєстрації коли знаходився вдома між довгостроковими морськими рейсами, так як за родом діяльності є моряком далекого плавання і довгий час відсутній в країні. Місце реєстрації та проживання самого позивача та матері позивача [PERSON] по день смерті за адресою: [ADDRESS], що підтверджуються наданими суду - довідкою КП «ЖКС «Фонтанський» дільниця № 12 від 16.07.2015 р. вих. № 907 і копією паспорта позивача з позначкою про реєстрацію за вказаною адресою з 29.11.1996 року. Після смерті своєї матері [PERSON], позивачем було втрачено правовстановлюючі документи на спадкове майно, було знайдено тільки копію договору купівлі-продажу квартири з якої позивачу стало відомо що власником спадкового майна є його бабуся [PERSON] Для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом позивач звернувся до другої Одеської державної нотаріальної контори. Нотаріусом [PERSON] за заявою позивача було заведено спадкову справу № 381/2015, щодо майна [PERSON], та відмовлено позивачу постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав що нотаріусу не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач не мав оригіналів документів в зв'язку з їх втратою. У вказаній постанові нотаріус зазначила що спадкодавцем [PERSON] не було своєчасно отримано і зареєстровано правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті її матері [PERSON] Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду [PERSON] із позовом. Відповідно ст. 1261 ЦК України «Перша черга спадкоємців за законом», - мати позивача [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги від свої матері [PERSON] бабусі позивача, але померла не встигнувши прийняти спадщину. Ст. 1276 ЦК України передбачено здійснення права на спадкування шляхом переходу права прийняття спадщини, - «Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія)», тобто позивач набуває права на спадщину від своєї покійної матері як спадкоємець першої черги за законом, та реалізує своє право спадкування за законом відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України як внук спадкодавця [PERSON] Згідно п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З листа Дачненської сільради Біляївського району Одеської ради, на адресу суду від 25.04.2016 р. вих. № 02-25/226 стало відомо, що на предмет спору у вигляді будинку № 117 по вул. Преображенській (колишня вул. Леніна) у с. Дачне Біляївського району Одеської області, померлою 02.08.2010 р., користувачем будинку - [PERSON] державну реєстрацію права власності на зазначений будинок проведено не було, але процедуру приватиції цього майна було проведено, про що свідчить наданий відповідачем лист та додаток до вищевказаного листа відповідача, а саме копія втраченого Свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок від 17.08.2006 року, яке було видано на підставі рішення виконкому Дачненської сільради від 29 червня 2006 року за № 65. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі\~статтею 345 ЦК України\~фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою\~статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього\~Закону. У силу статей\~1,\~3,\~8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Відповідно до правової позиції ВСУ, у справі № 6-121 цс 13\~\~від 11 грудня 2013\~\~- «для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою\~статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру». Про саме таке застосування\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~йдеться в пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". Процедуру приватизації будинку № 117 по вул. Преображенській (колишня вул. Леніна) у с. Дачне Біляївського району Одеської області бабусею позивача [PERSON] було завершено в повному обсязі. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331\~ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація спірного будинку яку не встигла виконати за життя покійна бабуся позивача [PERSON] було її правом та обов'язком, що входить до складу спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 114 ЦПК України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав», позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або його основної частини виключна підсудність. Спори, пов'язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. Основна частина спадкового майна у виглядіквартири№ 1, у будинку № 20 по вул. Л-та Шмідта вм. Одеса знаходиться у Приморському районі міста, та за своєю вартістю перевищує вартість будинку № 117 по вул. Преображенська (колишня вул. Леніна)у с. Дачне Біляївського району Одеської області, томупозивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з відповідним позовом дотримуючись вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3\~ст. 213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного та

Outcome: approved