Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернувся [PERSON] з вище зазначеним позовом. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримує та просить змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] для утримання неповнолітнього сина, стягувати таким чином аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення, зазначивши, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно, оскільки, постійного та регулярного доходу не має, ніде не працює, отримує кошти лише за здане молоко, з яких сплачує аліменти в розмірі 500 гривень для утримання неповнолітнього сина та придбання ліків, у звязку із хворобою серця, перебуває на обліку у лікаря кардіолога Чернівецької ЛПЛ. Зясувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] з огляду на наступне. З 2004 року сторони проживали у незареєстрованому шлюбі, від спільного проживання у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-АМ №027967, видане 12.12.2005 року виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 5). Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13.07.2015 року (справа №150/427/15-ц (провадження по справі №2/150/152/15), із [PERSON], [INFO], мешканки [INFO] стягуються аліменти на користь [PERSON] для утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 (пятсот) гривень з індексацією відповідно до закону, починаючи з 02.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7). [PERSON] просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13.07.2015 року в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, та визначити стягувати аліменти для утримання неповнолітнього сина в розмірі 1200 гривень. Дані правовідносини регулюються на підставі ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII затверджено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Частиною 2 статті 182 СК України передбачає мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній визначається судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати в цілому 50 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17). Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13.07.2015 року (справа №150/427/15-ц (провадження по справі №2/150/152/15), із [PERSON], [INFO], мешканки [INFO] стягуються аліменти на користь [PERSON] для утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 (пятсот) гривень з індексацією відповідно до закону, починаючи з 02.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7), тобто розмір аліментів, які сплачуються [PERSON] для утримання неповнолітнього сина є меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ). З врахуванням розяснень, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд відповідно до ст.192 СК України вважає належними та достатніми підставами для зміни (збільшення) розміру аліментів, які зобовязана сплачувати [PERSON] для утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо збільшення розміру стягуваних аліментів. Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень проти вимог [PERSON] надано належні, достатні та допустимі докази, які враховуються судом при визначенні (збільшенні) розміру аліментів, які вона зобовязана сплачувати для утримання неповнолітнього сина. Судом береться до уваги матеріальне становище платника аліментів, стан її здоровя. Так, згідно довідки, виданої виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 01.08.2017 року, №1262 [PERSON] згідно трудової книжки серії БТ-І №7313824 звільнена з роботи з 28.07.2015 року, з 08.12.2016 року припинено виплату по безробіттю, на даний час ніде не працює. Крім того, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в лікаря кардіолога Чернівецької лікарні планового лікування Вінницької області з діагнозом дифузний міокардіофіброз, гіпертонічна хвороба ІІ-ІІІ ст., ризик ІV, гіпертензивне серце, що стверджується медичною довідкою, виданою 03.08.2017 року, №522. Крім того, як свідчать довідки, видані філією «Молоко» ТОВ «Фуд Деволопмент» від 01.08.2017 року №ТF0МФД-197 та ТОВ «Бізнес Форвард» від 01.08.2017 року, № ТF0БСФ-750 за період з січня 2017 року по червень 2017 року за здане молоко [PERSON] нараховано 8027 грн. 50 коп., що в середньому складає близько 1338 гривень 00 копійок. Зібраними доказами встановлено мінливість заробітку [PERSON], його розмір має невелику амплітуду коливань. Крім того, дохід [PERSON] є нерегулярним, оскільки, вона ніде не працює, в грошовому вираженні отримує лише кошти за здане молоко, крім цього, перебуває на обліку у лікаря кардіолога Чернівецької ЛПЛ, у звязку із чим витрачаються кошти на лікування. Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд в силу статті 192 СК України приходить до висновку про зміну розміру стягуваних аліментів із 500 гривень на 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та часткове таким чином задоволення позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд приходить до висновку, що рішення щодо стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. [PERSON] у відповідності до положень вище зазначеного Закону звільнений від сплати судового збору за вимогою щодо збільшення розміру стягуваних аліментів із встановленням їх у розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача. На підставі ст. 192 ч.1 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial