Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни, ТзОВ «Кей Коллект» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомості та просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер :23466262 від 06.08.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. щодо державної реєстрації речових прав на трикімнатну квартиру [ADDRESS] за Товариством з Обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (код ЄДРПОУ:37825968). В обгрунтування позову посилається на те, що рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.08.2015 року, індексний номер: 23466262, є неправомірним, оскільки прийняте із порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (чинний на дату виникнення спірних правовідносин). Позивач [PERSON] , третя особа [PERSON] , представник третьої особи Ованесян І.Д., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Цукурова С.С. в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Від позивача [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової С.С. надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Відзив на позов Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей Коллект» у встановлений строк не надано. Третя особа [PERSON] пояснень щодо позовних вимог не надав. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Як встановлено, 23 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір №11132257000 про надання кредиту (надалі - кредитний договір). Згідно умов договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику, а Позичальник дов`язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 38 250,00 швейцарських франків, та сплатити проценти комісії в порядку та на умовах визначених цим договором. (а.с.13-16, т.1). 24 березня 2007 року, між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки (надалі - договір іпотеки), яким з метою виконання умов кредитного договору було передано в заставу (іпотеку) житлове приміщення - трикімнатну квартиру [ADDRESS] . (а.с.17-19,т.1). Розділом 4 згаданого Договору іпотеки передбачено порядок та способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Як випливає із пункту 4.2 договору іпотеки сторонами встановлено, що звернення стягнення здійснюється на і підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Як встановлено, 12.12.2011 року Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» було здійснено відступлення права вимоги за договорами іпотеки на користь ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" (договір про відступлення права вимоги, серія та номер: 5207- 5208, виданий 12.12.2011, що посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В.) (а.с.241-246, т.1). З матеріалів справи слідує, що зважаючи на факт невиконання боржником за кредитним договором взятих на себе зобов`язань, новим іпотекодержателем, а саме: ТОВ "КЕЙ- КОЛЕКТ" було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації застереження про задоволення вимог. Так, 06.08.2015 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою Світланою Сергіївною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 23466262, що спрямоване на державну реєстрацію трикімнатної квартири [ADDRESS] за ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", застосовуючи при цьому застереження про задоволення вимог іпотекодержателя договору іпотеки. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 107491017 від 14.12.2017 року підставою переходу права власності до ТзОВ «Кей-Колект» на зазначену квартиру у Державному реєстрі є іпотечний договір від 24.03.2007 року та договір відступлення прав вимоги від 12.12.2011 року. (а.с.20-22, т.1). Згідно частини першої статті 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" регламентовано, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України "Про іпотеку", договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Так, відповідно до частини першої та другої статті 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме і майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), державний реєстратор, зокрема, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації. Згідно приписів частини сьомої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об`єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п`ятої цієї статті. Так, відповідно до пункту 2) частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо об`єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав. Як встановлено, підтверджується даними Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.08.2015 року, індексний номер: 23466262 щодо державної реєстрації прав на трикімнатну квартиру [ADDRESS] за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" було прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою Світланою Сергіївною, повноваження якої поширюються на місто Київ. Таким чином, під час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.08.2015 року, індексний номер: 23466262 щодо державної реєстрації прав на трикімнатну квартиру [ADDRESS] за ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" було порушено принцип територіальності, визначений Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1)завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2)документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Також, як слідує із змісту пункту 5.1 Іпотечного Договору від 24.03.2007 року, у разі настання обставин передбачених в п. 4.1 цього договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, а пунктом 5.2 цього договору передбачено, що в повідомленні про яке йдеться в п. 5.1 Іпотекодержатель зазначає який зі способів задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачені ч. З ст. 36 Закону України "Про іпотеку", застосовуються Іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. Пунктом 5.3 Іпотечного Договору передбачено, що у разі застосування передачі Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз. 2 ч. З ст. 36 Закону України Про іпотеку") право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п. 5.1 цього договору. Згідно п. 6.4 Іпотечного Договору всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі.(а.с.17-19, т.1). Як встановлено, підтверджується копією реєстраційної справи письмових вимог від ТОВ "Кей-Колект" про усунення порушень [PERSON] , [PERSON] про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки не отримували. Відповідно до абзацу шостого пункту 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, також наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Таким чином, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою Світланою Сергіївною в порушення вимог Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, не перевірено наявність такого повідомлення та його отримання іпотекодавцем. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; Як уже зазначено вище, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки (стаття 37 Закону України "Про іпотеку") є одним із способів звернення стягнення поряд із рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса. Статтею 1 Закону України "Про мораторій" заборонено звертати стягнення на майно, що є забезпеченням кредитів отриманих в іноземній валюті, зважаючи на факт відсутності у позивача іншого місця проживання та розміру квартири (загальна площа 74,2 кв.м.). Тому є обґрунтованими доводи сторони позивача про те, що приватним нотаріусом при вчиненні реєстраційних дій були порушені і зазначені норми закону. Як встановлено, за наслідками прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. рішення про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кей-Колект» за відповідним застереженням в іпотечному договорі, фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Така правова позиція висловлена в Постанові колегії цивільної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 465/1310/17. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , яка підлягає застосуванню судом відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.3, ч.4 ст.10 ЦПК та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, а стаття 1 Першого протоколу зазначає, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів...» Так, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Андрій Руденко проти України», «п. 38. Суд нагадує, що втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Зокрема, друге речення першого пункту дозволяє позбавлення майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (див. згадане вище рішення у справі «Україна-Тюмень» проти України», п. 49).» За таких обставин, суд вважає, що позивач був позбавлений свого майна в незаконний спосіб, тобто не була дотримана процедура державної реєстрації майна у встановлений законом порядок. Отже, позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування рішення про реєстрацію права власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Коллект» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved