Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Харківської міської ради матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням у розмірі 4264, 38 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.07.2018 у справі № 646/629/18 кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрито, у зв*язку з відмовою від обвинувачення та звільнено останнього від кримінальної відповідальності. У судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину визнав повністю, просив закрити провадження у справі, у зв*язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. У добровільному порядку обвинуваченим [PERSON] кошти в сумі 4264,38 не відшкодовано. Встановлено, що [PERSON] 19.08.2017 о 14-30 годині, знаходячись біля будинку [ADDRESS] , діючи на грунті раніше виниклих неприязних відносин із своїм сусідом [PERSON] , кинув камінь та розбив скло балконного вікна квартири № [NUMBER], знаходиться на 3-му поверсі вищевказаного будинку, в якій мешкає [PERSON] . Після того, як [PERSON] вийшов з під*їзду, щоб з*ясувати причину, з якої [PERSON] пошкодив вікно його балкону, діючи умисно, реалізуючи свій умисел, спрямований на заподіяння останньому тілесних ушкоджень та з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання відповідних суспільно небезпечних наслідків, одразу накинувся на [PERSON] , завалив його на землю, сів останньому на спину та наніс йому близько 10 ударів кулаками обох рук в область голови та обличчя, чим спричинив [PERSON] , згідно всиновку експерта № 1090-А/17 від 20.09.2017 гематому лівої периорбітальної області, перелом лівої виличної кістки з порушенням цілісності нижнього краю лівої орбіти з незначним зміщенням, осколкового перелому виличної дуги зліва зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров*я. У зв*язку з цим, [PERSON] знаходився на лікуванні у стоматологічному відділенні № 1 КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» з 23.08.2017 по 01.09.2017 (9 ліжко-днів). Витрати, що були понесені на лікування потерпілого від злочину ( [PERSON] ) у стоматологічному відділенні КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» розраховано згідно з Порядком обчислення розмір фактичних витрат закладу охорони здоров*я від злочинного діяння та зарахування стягнення з винник осіб коштів до відповідного бюджету та їх використання, затвердженого Постановою КМУ від 16.07.1993 № 545 та підтверджуються довідкою КНП «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради і становлять 4264,38 грн. Крім того, з 12.07.2018 проведено державну реєстрацію припинення КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», в результаті її реорганізації (перетворення) в комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради на підставі рішення 19 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 18.04.2018 № 1072/18 «Про припинення комунальних закладів охорони здоров*я м. Харкова шляхом реорганізації (перетворення) в комунальні некомерційні підприємства Харківської міської ради». Крім того, позивач зазначив, що КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР фінансується із міського бюджету м. Харкова. Статутом підприємства визначено, що КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР є лікувально-профілактичним закладом охорони здоров*я, яке здійснює некомерційну господарську діяльність, основною ознакою якої є самостійність, систематичність, спрямованість на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Таким чином, КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР не може отримувати на свій рахунок кошти, а кошти повинні надходити на рахунок Харківської міської ради. В рамках розгляду справи про кримінальне правопорушення цивільний позов щодо стягнення з [PERSON] на користь КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» чи Харківської міської ради не подавався щодо відкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування [PERSON] вирішено не було. Таким чином, у зв*язку з тим, що до теперішнього часу витрати на стаціонарне лікування [PERSON] не відшкодовані, на даний час є підстави для пред*явлення такого позову органами прокуратури, з урахуванням бездіяльності відповідного органу місцевого самоврядування, оскільки згідно ст. 89 БК України, видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів [PERSON] суттєво зачіпає інтереси держави, в зв*язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров*я. Ухвалою суду від 16.04.2019 було відкрито провадження за даною позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 03.05.2019 до суду від відповідача по справі [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив закрити провадження у даній справі у зв*язку з тим, що моральна, матеріальна, в тому числі шкода за лікування потерпілого, була повністю ним відшкодована, що може підтвердити сам потерпілий, від якого мається розписка, складену у присутності його захисника Федорова О.В., в якій зазначено, що потерпілий отримав 26 000,00 грн. В судовому засіданні прокурор Мархева О. А. підтримала заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Представник позивача Харківської міської ради Абеленцев М.С. у судове засідання не з*явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Харківської міської ради, просив постановити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб. Представник позивача КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова" Харківської міської ради у судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, зазначив, що ним було відшкодовано матеріальну та моральну шкоду потерпілому [PERSON] у розмірі 26 000 грн. Також зазначив, що йому відомо про те, що потерпілий сам сплачував за своє лікування. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення сторін, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.08.2017 о 14-30 годині, [PERSON] , знаходячись біля будинку [ADDRESS] , діючи на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин із своїм сусідом [PERSON] , кинув камінь та розбив скло балконного вікна квартири № [NUMBER], знаходиться на 3-му поверсі вищевказаного будинку, в якій мешкає [PERSON] . Після того, як [PERSON] вийшов з під*їзду, щоб з`ясувати причину, з якої [PERSON] пошкодив вікно його балкону, діючи умисно, реалізуючи свій умисел, спрямований на заподіяння останньому тілесних ушкоджень та з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання відповідних суспільно небезпечних наслідків, одразу накинувся на [PERSON] , завалив його на землю, сів останньому на спину та наніс йому близько 10 ударів кулаками обох рік в область голови та обличчя, чим спричинив [PERSON] , згідно висновку експерта № 1090-А/17 від 20.09.2017гематому лівої периорбітальної області, перелом лівої виличної кістки з порушенням цілісності нижнього краю лівої орбіти з незначним зміщенням, осколкового перелому виличної дуги зліва зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Своїми діями [PERSON] завдав потерпілрму [PERSON] середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров*я. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.07.2018 кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України було закрито у зв*язку з відмовою від обвинувачення, звільнено його від кримінальної відповідальності. Відповідно до листа КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 07.02.2019 за вих. № 01-30/269, [PERSON] знаходився на лікуванні у період з 23.08.2017 по 01.09.2017 року у стоматологічному відділенні КЗОЗ "ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова" (9 ліжко-днів). Затрати на лікування постраждалого [PERSON] становлять 4264,38 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з розрахунком КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. О.І. Мещанінова» від 06.02.2019 фактичних витрат на стаціонарне лікування [PERSON] , останній перебував на стаціонарному лікуванні у стоматологічному відділенні з 23.08.2017 по 01.09.2017 (9 ліжко-днів) з діагнозом "перелом лівого скулового комплексу: виличної кістки без зміщення, виличної дуги зі зміщенням. Гематома лівої переорбітальної області", сума витрат склала 4264,38 грн. Відповідно до наданої відповідачем копії розписки від 07.06.2018, вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] в рахунок відшкодування, спричиненої йому кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.122 КК України, матеріальної та моральної шкоди, грошові кошти в розмірі 26 000 грн. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначив, що ним дійсно було отримано від [PERSON] в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди грошові кошти в сумі 26 000 грн. В наслідок вчиненого відносно нього кримінального правопорушення [PERSON] , [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. О.І. Мещанінова», приблизно 7 днів, на 8 день його виписали з лікарні, проте точну кількість днів, зазначити не зміг, оскільки вже не пам*ятає. За проведену операцію він розраховувався особисто лікарю, ліки придбавав за власні кошти. Частинами першою та третьою статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Вказана стаття передбачає, що на особу, яка вчинила злочин, крім загального обов`язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, покладається також обов`язок відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров`я особи (розд. 2 Особливої частини КК України) , але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями КК України, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров`я. Дана стаття говорить саме про відшкодування витрат, які поніс заклад охорони здоров`я на лікування потерпілого. В разі, якщо витрати на лікування ніс тільки сам потерпілий (наприклад, в разі лікування потерпілого в лікарні приватної форми власності, де офіційно всі медичні послуги є платними), мова буде йтися про відшкодування витрат потерпілого на лікування, яке буде здійснюватися за правилами ст. 1195 ЦК України. Відшкодування витрат закладу охорони здоров`я має здійснювати особа, яка вчинила злочин. Кошти на відшкодування закладу охорони здоров`я витрат на лікування потерпілого від злочину виплачуються самому закладу охорони здоров`я, якщо він перебуває в приватній власності, або до відповідного бюджету, якщо заклад охорони здоров`я перебуває у державній власності, власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади. Стягнення коштів здійснюється на підставі Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545. Пунктом 2 Порядку визначено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Тобто, право прокурора звертатись із відповідними позовами в інтересах держави або територіальної громади в цій категорії справ визначене п.3 Порядку, а разом з тим обґрунтоване необхідністю, оскільки на підставі повідомлення КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 20.02.2019 за вих. № 01-30/383 з відповідним позовом про стягнення грошових коштів, витрачених на стаціонарне лікування [PERSON] заклад охорони здоров*я самостійно не звертався, а тому кошти, які були витрачені із комунального бюджету на лікування потерпілого [PERSON] не відшкодовані. При цьому, доводи відповідача про відшкодування [PERSON] матеріальної та моральної шкоди у розмірі 26 000 грн, з врахуванням відповідних пояснень свідка [PERSON] про те, що [PERSON] самостійно придбавав медикаменти для свого лікування та проведення йому операції, суд визнає неналежними. Письмових доказів про відшкодування витрат лікарні за стаціонарне лікування [PERSON] , суду не надано і не спростовані належними доказами розрахунки, наведені у довідці КНП "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. О.І. Мещанінова" від 06.02.2019. При цьому, у витрати, які поніс вказаний комунальний заклад охорони здоров*я, не були включені витрати за проведення операції. Отже, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому необхідності їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, суд вважає необхідним з урахуванням того, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, позов задоволено в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн., що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved