Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 13 вересня 2012 року між ВАТ "ВТБ Банк", яке з 29.07.2010 року було перейменовано на ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № R53100330886В, відповідно до якого банк в разовому порядку надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 50000,00 грн. строком повернення до 13.09.2015 року зі сплатою 36% відсотків річних. Пункт 3.4 договору встановлюють обов'язок відповідача повертати кредит та проценти щомісячно відповідно до графіка. Банк свої обов'язки за договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а відповідач на сьогоднішній день свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконує, що призвело до створення простроченої заборгованості. Пунктом 7.1 договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов’язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно х умовами кредитного договору, позичальник зобов’язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов’язань за кожен день прострочки. Загальна сума заборгованості [PERSON] складає 58542,61 грн., з яких: сума кредиту, що залишилась неповернутою боржником – 40030,61 грн.; сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції – 6894,95 грн.; сума прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції – 3804,40 грн.; сума прострочених відсотків за користування кредитом за період з 18.08.2013 року по 09.09.2013 року – 1062,62 грн.; пеня за прострочення кредиту згідно кредитного договору – 3806,05 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків згідно кредитного договору – 2835,07 грн.; сума 3% річних від суми простроченого кредиту за прострочення кредиту – 62,57 грн.; сума 3% річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків – 46,60 грн. Просили стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 58542,61 грн. та судовий збір у розмірі 585,43 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю, не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена, надала заяву,в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився з невідомих причин, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі ст. 224 п. 1 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною ч. 1 ст. 1054 того ж Закону передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 549 ЦК України встановлене поняття неустойки, так – неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно зі ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з копії договору про надання кредиту № R53100330886В від 13.09.2012 року, укладеному між ВАТ "ВТБ Банк", яке з 29.07.2010 року було перейменовано на ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON], Банк надав відповідачеві кредит в сумі 50000,00 грн. строком повернення до 13.09.2015 року зі сплатою 36% відсотків річних (а.с. 23-26). Відповідно до копії меморіального ордеру № 17027 від 13.09.2012 року (а.с. 8) відповідач отримав кредит в сумі 50000,00 грн. Станом на 10.09.2013 року борг відповідача за кредитним договором перед банком складає 58542 грн. 61 коп. (а.с. 6-7), який і підлягає стягненню на користь позивача. У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого в доход держави судового збору в сумі 585 грн. 43 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved