Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача надати можливість зробити копії наступних документів ОСББ «Темп» за період 2016, 2017, 2018, 2019 роки: протоколи усіх зборів Правління та протоколи загальних зборів з повідомленнями про загальні збори, відомостями для голосування співвласників, листками для голосування співвласників, присутніх на загальних зборах, відомостями для голосування під час письмового опитування співвласників, листками письмових опитувань співвласників; затверджені кошториси доходів та витрат з розшифровками; звіти про використання коштів з розбивкою; фінансових звітів, щорічні кошториси; банківська виписка по рахункам з доданими первинними документами; договори з усіма фізичними та юридичними особами, що взаємодіють з ОСББ; штатний розклад; посадові оклади та їх затвердження; договори працевлаштування та сплата податків та нарахувань щодо працевлаштованих осіб; документація діловодства про діяльність ОСББ, в тому числі внутрішня кореспонденція; протоколи призначення членів ревізійної комісії з документальним правовим підтвердженням права займати ці посади; документація щодо діяльності ревізійної комісії; списки членів правління з документальним правовим підтвердженням займати дані посади; документація щодо права власності (користування) земельною ділянкою, наданою для ОСББ; розрахункова документація з договорами щодо опалення будинку; договори та графіки вивезення побутових відходів, сміття; договір оренди підсобного приміщення, в якому тривалий час проживають люди; касові документи, які підтверджують облік та ведення готівки; перелік та періодичність робіт, які виконує двірник (прибирання прибудинкових територій, сходових клітин та місць загального користування); перелік та документи на закупівлю засобів прибирання, інвентаря; актуальний реєстр співвласників ОСББ; калькуляція всіх тарифів щодо послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Також просить стягнути з відповідача у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 6730,00 грн та стягнути сплачений судовий збір 768,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У зазначеному будинку 20.03.1998 було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Темп». 25.09.2017 Головою правління ОСББ «Темп» був обраний [PERSON] . Позивач звернувся до відповідача з метою отримання відомостей стосовно діяльності вказаного об`єднання, проте йому було відмовлено на тій підставі, що позивач має заборгованість з оплати обов`язкових внесків. Після погашення існуючої заборгованості, витребувана інформація та документи позивачу не надані. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що вищезазначені дії відповідача є такими, що порушують права позивача, як співвласника багатоквартирного будинку на отримання інформації стосовно діяльності ОСББ «Темп», у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою. Ухвалою від 02.03.2020, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Згідно ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Положеннями ст.ст. 76-79 ЦПК України, передбачено, що доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.11.2003, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., покупець [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Згідно копії паспорту [PERSON] зазначено його місце реєстрації, а саме: [ADDRESS] . Правове регулювання діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних будинків та здійснення права власності у багатоквартирних житлових будинках здійснюється у відповідності до положень Конституції України, Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 29.11.2001 року № 2866-III та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року N 417-VIII. У відповідності до ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку є юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. [PERSON] 09.08.2019 звертався з заявою до відповідача з проханням надати правоустановчі документи, фінансові звіти, протоколи загальних зборів ОСББ та іншу інформацію про діяльність об`єднання. 19.08.2019 позивач отримав відповідь від Правління ОСББ «Темп», а саме зазначено, що відповідач надає копію протоколу засідання від 15.01.2019, а також вказано про існуючу заборгованість позивача щодо сплати обов`язкових внесків. Як вбачається з Протоколу № 2 від 15.01.2019, Голова правління [PERSON] та члени правління ухвалили боржникам ОСББ «Темп» не видавати на їх прохання жодних фінансових документів, фінансових звітів, протоколів загальних зборів, протоколів засідання правління, господарських звітів, довідок, тощо до погашення ними боргу. Згідно колективного звернення від 02.11.2019 направленого відповідачу співвласниками та мешканцями будинку [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому останні просять надати копії документів, які просить зобов`язати по прохальній частині позовної заяви надати позивач. Відповідно до ст. 34 Конституції України встановлено, що кожний має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав, згідно ч. 2 цієї ж статті, може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України "Про інформацію". Статтею 5 цього Закону визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. За правилами ст. 20 Закону за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», яким визначено правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку, запитувану [PERSON] інформацію, до інформації з обмеженим доступом не віднесено. Отже, в силу вимог ст. 20 Закону України "Про інформацію", запитувана позивачкою інформація є відкритою інформацією. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники багатоквартирного будинку мають право ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до відносин, що регулюються цим законом належать відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку та відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників житлових та нежитлових приміщень у гуртожитках, на які поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Тобто права та обов`язки, що виникають у співвласників об`єднань, регулюються ст. ст. 15, 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Статтею ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник багатоквартирного будинку має право знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти. Матеріали позову [PERSON] містять дані про ненадання зазначених документів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо неправомірної відмови у наданні запитуваних документів. Відповідачем не надано відзив на позовну заяву та не спростовано доводів позивача. За викладених обставин, суд приходить до висновку про доведеність обставин про неможливість отримання позивачем зазначених у позові документів, тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати для ознайомлення з можливістю копіювання документів об`єднання, а саме зазначених в прохальній частині позовної заяви є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції № 0.0.1546793729.1 від 09.12.2019 р. АТ КБ «Приватбанк» позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у вказаному розмірі. Частиною1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалася позивачу ТОВ «Центр юридичної допомоги населенню та бізнесу», а саме [PERSON] на підставі Договору № Т-228 від 23.11.2019, укладеним з [PERSON] . Згідно Акту надання юридичних послуг від 29.11.2019 р. сторони підтвердили роботи (послуги), що виконані виконавцем згідно Договору та підлягають оплаті, а саме: проект заяви в Нацполіцію, проект заяви в ДПС, проект заяви в Держпраці, проект позовної заяви до суду, калькуляція. В матеріалах справи наявні копії фіскальних чеків від 23.11.2019 на суму 3000,00 грн 29.11.2019 на суму 3620,00 грн. за надання правової допомоги по договору № 13/2019 від 04.04.2019 без ПДВ. За викладених обставин, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved