Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ПАТ "Креді Агріколь Банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], третя особа : орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про виселення з квартири [ADDRESS]. В позові позивач зазначив, що 30.04.2008 р. між АТ "Індустріально-експортний банк", правонаступником якого є ПАТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 237/700172, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 92000 доларів США строком до 28.04.2028р. зі сплатою щомісячної процентної винагороди в розмірі 11,73% річних для придбання квартири [ADDRESS], та взяв на себе обов`язок повернути кредит згідно з графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором сторони 30.04.2008 р. уклали Договір іпотеки № 10, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 23. Згідно з п. 1.1 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], яка належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.2008р. за реєстровим № 20. Відповідач свої забов`язання за кредитним договором не виконував належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону, не погашав заборгованість за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, у зв`язку з чим станом на 5.06.2013р. у нього утворилася заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 937622 грн. 54 коп. ПАТ "Креді Агріколь Банк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вказаної заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 2/334/2598/2013 від 08.10.2013р. вказаний позов банку задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 937622,54 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка належить відповідачу, розташовану за адресою : [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів.. Вказане рішення відповідачем не оскаржено та набрало чинності, підлягає виконанню. З моменту винесення рішення суду та до теперішнього часу відповідач не погасив вказану заборгованість за кредитним договором та позивач може задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна на яке звернуто стягнення. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 26.03.2014р. вони направили відповідачам письмове повідомлення про виселення, яке вони отримали 31.03.2014р., однак не звільнили зазначену квартиру. Проживання відповідачів з неповнолітньою дитиною у квартирі на яку звернуто стягнення за рішенням суду чинить їм перешкоди у реалізації зазначеного іпотечного майна та погашення заборгованості за кредитним договором. Просить виселити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], разом з неповнолітньою дитиною : [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS], в якій вони зареєстровані та проживають, та яка є предметом іпотеки та на яку звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що в нього дійсно мається заборгованість за кредитним договором. Рішенням суду в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на іпотечне майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Вказане рішення ним не оскаржувало ся. Крім того, разом з ним у зазначеній квартирі проживає його неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], яка не може бути позбавлена права проживання у зазначеній квартирі. Дружина [PERSON] проживає у зазначеній квартирі без реєстрації. 31 березня він отримав від позивача письмову вимогу про виседення, однак в місячний термін не виселився разом зі своєю родиною. Сумісно з банком він вирішує питання про продаж іпотечного майна та погашення заборгованості. Оскільки в теперішній час йому немає де жити, він просить його не виселяти з вказаного житла до вирішення питання про реструктуризацію боргу. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району заперечувала проти позову, оскільки будуть порушені права неповнолітньої дитини на майно. Представник Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Розглянувши матеріли справи, вислухавши пояснення сторін, органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 30.04.2008 р. між АТ "Індустріально-експортний банк", правонаступником якого є ПАТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 237/700172, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 92000 доларів США строком до 28.04.2028р. зі сплатою щомісячної процентної винагороди в розмірі 11,73% річних для придбання квартири [ADDRESS], а відповідач взяв на себе обов`язок повернути кредит згідно з графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором сторони 30.04.2008 р. уклали Договір іпотеки № 10, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 23. Згідно з п. 1.1 договору іпотеки відповідач надав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], яка належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.2008р. за реєстровим № 20. Відповідач свої забов`язання за кредитним договором не виконував належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону, не погашав заборгованість за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору у зв`язку з чим станом на 2013р. у нього утворилася заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 937622 грн. 54 коп. ПАТ "Креді Агріколь Банк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказані обставини підтверджені рішенням Ленінського районного суду № 2/334/2598/2013 від 08.10.2013р., яким позов банку задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка належить відповідачу, розташовану за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з прилюдних торгів, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 937622 грн. 54 коп. Вказане рішення відповідачем не оскаржено та набрало чинності, підлягає виконанню. З моменту винесення рішення суду та до теперішнього часу відповідач не погасив заборгованість за кредитним договором та банк може задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна на яке звернуто стягнення. Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником забов`язання за кредитним договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним забов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Доводи відповідача та органу опіки та піклування про те, що разом з ним зареєстрована та проживає за зазначеною адресою малолітня дитина та буде порушено її право на майно, суд вважає безпідставними. Вказана неповнолітня дитина не має права власності на зазначену квартиру, до 2010р. була зареєстрована за іншою адресою, а тому її права на майно не порушуються. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Встановлений ст. 40 Закону України "Про іпотеку" порядок виселення мешканців передбачає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 26.03.2014р. банк направив відповідачам письмову вимогу про добровільне звільнення іпотечного майна на яке звернуто стягнення та виселення, яке було ними отримано, що підтвердив в судовому засіданні і відповідач , однак вони не звільнили зазначену квартиру. Зазначені обставини підтверджені ї копією поштового повідомлення про вручення вимоги. Відповідно до п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України-5 від 30.03.12р. примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або інший погоджений сторонами строк. Таким чином, судом встановлено, що позивачем дотримана процедура виселення відповідно до вимог ст. 40 Закон України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України. Крім того, відповідачу відомо про зазначений позов та він на протязі тривалого часу міг узгодити з банком зазначене питання, в тому числі і про реструктуризацію боргу, однак не зробив цього. Проживання відповідачів з дитиною у квартирі, на яку звернуто стягнення за рішенням суду, чинить їм перешкоди у реалізації зазначеного іпотечного майна та погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, в даному випадку не може застосовуватися Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки вже мається рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набуло чинності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню і судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved