Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкалдів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» Єрмака В.О. звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що АКБ "Золоті ворота" (з 2010 року найменування банку змінено на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА») відповідно до умов Додаткової угоди від 27.01.2014 року № 1 до договору № 46077/01/01 від 04.09.2009 року [PERSON] було надано кредит у формі оверфарду: з 27.01.2014 року по 26.01.2015 року Банк зобов'язався здійснювати списання коштів з карткового рахунку позичальниці понад їх залишок в межах ліміту 2000,00 грн., а позичальниця зобов'язалася повернути заборгованість за кредитом у терміни , встановлені Графіком платежів, але в будь-якому випадку не пізніше 26.01.2015 року та сплачувати проценити за користування ним за ставкою 6,50% річних на визначених Угодою умовах. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак [PERSON] зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 10.08.2015 року у неї виникла заборгованість перед Банком у загальній сумі 8534,84 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. АКБ "Золоті ворота" (з 2010 року найменування банку змінено на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА») відповідно до умов Додаткової угоди від 27.01.2014 року № 1 до договору № 46077/01/01 від 04.09.2009 року [PERSON] було надано кредит у формі оверфарду: з 27.01.2014 року по 26.01.2015 року Банк зобов'язався здійснювати списання коштів з карткового рахунку позичальниці понад їх залишок в межах ліміту 2000,00 грн., а позичальниця зобов'язалася повернути заборгованість за кредитом у терміни, встановлені Графіком платежів, але в будь-якому випадку не пізніше 26.01.2015 року та сплачувати проценити за користування ним за ставкою 6,50% річних на визначених Угодою умовах. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором Банк виконав своєчасно і повністю. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором виконує неналежним чином, у зв'язку із чим станом на 10.08.2015 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 8534,84 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 5881,18 грн., суми простроченої заборгованості за відсотками - 743,60 грн., за прострочення кредиту - 1745,91 грн., за прострочення відсотків - 164,15 грн. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у статті 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Уклавши з АКБ «Золоті ворота» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ«БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкалдів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» Єрмака В.О. про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості за кредитним договором на загальну суму 8534,84 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved