Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

04.10.2019 позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 14.05.2008 року. Позов обґрунтовуючи тим, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті ( http://.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Зазначав, що банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленомуи "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті ( http://.privatbank.ua/terms/pages/70/ ), що дає підстави банку змінювати вітсотки за користування кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом станом на 30.06.2019 року у сумі 227539,41 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 13599,90 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 212239,51 грн. заборгованості за пенею та комісією -1700 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2016 року з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк», яка склала 16690,41 грн., з яких: 13622,10 грн. заборгованість за кредитом,2035,43 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн.- штраф (фіксована частина), 782,88 грн. -штраф (процентна складова), різниця становить- 211904,08 грн., яка складається з наступного: 210204,08 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1700 грн. -заборгованість за пенею та комісією. Позивач просив стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість у розмірі 121781,57 грн. та витрати по справі. 04.10.2019 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що що [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом станом на 30.06.2019 року у сумі 227539,41 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 13599,90 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 212239,51 грн. заборгованості за пенею та комісією -1700 грн. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2016 року з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк», яка склала 16690,41 грн., з яких: 13622,10 грн. заборгованість за кредитом,2035,43 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн.- штраф (фіксована частина), 782,88 грн. -штраф (процентна складова), різниця становить- 211904,08 грн., яка складається з наступного: 210204,08 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1700 грн. -заборгованість за пенею та комісією. Отже, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитним договором відсутня, що підтверджується наданим позивачем розрахунком з якого вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2016 року з відповідача [PERSON] вже стягнута заборгованість у розмірі 13622,10 грн., а залишок заборгованості становить о грн. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства ( ч.1, 2 ст. 551 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, довідку про умови кредитування, витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що: « роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.» Анкета-заява від 14.05.2008 року не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами, сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Матеріали справи не містять доказів про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах справи , визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору, більш того зазначені документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.05.2008 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Окрім того із розрахунку заборгованості убачається, що на час укладення договору базова відсоткова ставка в місцяць становить 3%, тоді як починаючи з вересня 2014 року банк почав збільшувати базову ставку в односторонньому порядку, та на час звернення до суду із позовом базова ставка неодноразово змінювалась в сторону збільшення. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed