Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У вересні 2014 року позивач - публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи свій позов наступним. 19 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28.4/СЖ-106.06.1. Відповідно до змін до установчих документів, здійснених на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.06.2008 р. за № 514-VI, ВАТ «Родовід Банк», надалі іменоване Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк». Згідно з п. п. 1.1 Кредитного договору Банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 50 000 доларів США, терміном по 19 грудня 2011 року включно. 15 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений договір № 1 про внесення змін до кредитного договору від 19.12.2006 року № 28.4/СЖ-106.06.1, яким внесено зміни до умов кредитного договору, а саме сума наданого кредиту становить 80000 доларів США. 10 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений договір № 2 про внесення змін до кредитного договору від 19.12.2006 року № 28.4/СЖ-106.06.1, яким внесено зміни до умов кредитного договору, а саме сума наданого кредиту становить 100000 доларів США. Згідно п. 1.3 Кредитного договору процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 14,5% річних. Відповідно до договору про внесення змін від 10 лютого 2009 року розмір процентної ставки встановлювався в розмірі 16% процентів річних. Відповідно до пп.. 4.1., 4.1.1., Кредитного договору позичальник зобов'язується починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа ( включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у розмірі 834,00 доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.2 цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Повернути одержаний кредит згідно з умовами цього Договору не пізніше 19 грудня 2011 року. Згідно п. 4.5 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки, яка вказана в п. 1.3 цього Договору, від суми простроченого платежу. Відповідно до умов кредитного договору Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти. Позичальник в свою чергу взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту та відсоткам не сплатив, чим порушив умови кредитного Договору. Порушення умов кредитного Договору позичальником підтверджується також рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2012 року по цивільній справі № 2605/9725/12 за позовом АТ «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено частково. Стягнуто на користь АТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 28.4/СЖ-106.06.1 в розмірі 113 684 дол. США 67 центів та 3219 грн. сплачені судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2012 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.07.2012 року залишено без змін. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору в забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу, а також відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов цього Договору між Банком та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 19.12.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., зареєстровано в реєстрі за № 1359. Відповідно до п.1.1. Договору іпотеки іпотекодавці для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Позичальника перед Іпотекодержателем за кредитним договором № 28.4/СЖ-106.06.1 від 19.12.2006 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки ( штрафу, пені), вчасно та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитами та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за Кредитним договором передають і іпотеку Іпотекодержателю належну ім. на праві власності квартиру [ADDRESS] ( надалі - предмет іпотеки, нерухоме майно). Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору, передане в іпотеку майно є власністю Іпотекодавців. Згідно п.п. 2.1.6. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, що передбачений розділом 3 цього Договору та задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в іпотеку майна в повному обсязі, визначені на момент фактичного задоволення, враховуючи суму заборгованості за кредитом, плату за користування грошовими коштами, збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої заборгованості та усіх витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням та зверненням стягнення на предмет іпотеки, а також витрат, пов'язаних з утриманням і збереженням предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису тощо. Також згідно п.п. 3.1.1. Договору іпотеки вказано, що при порушенні Позичальником умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушені Іпотекодавцями умов цього Договору та у випадках встановлених законом у Іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за Основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, не забезпечив повне повернення одержаної суми кредитів на рахунок, вказаний у пункті 1.1 Кредитного договору в строк до 19.12.2011 року. Через невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 11 вересня 2014 року розмір заборгованості за Кредитним договором складає 102 452,42 доларів США. (по тілу кредиту та відсотках) та 15 785 864,9 грн. (пеня та 3% річних) яка складається з суми заборгованості за кредитом - 102 452,42 доларів США; - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 15 705 240,58 грн.; загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 80 624,32 грн. Крім того, позивач в обґрунтуванні своїх позовних вимогах з урахуванням уточненої позовної заяви зазначає, що майновий поручитель [PERSON] за договором іпотеки від 19 грудня 2006 року помер [INFO] року, чим підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.08.2010 року. Спадковою справою № 146/11 заведеної Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою підтверджується також той факт, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася дружина померлого [PERSON] від імені малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. 03 серпня 2011 року державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво на 1/8 частини квартири ([ADDRESS]) про право на спадщину за законом [PERSON]. 03 серпня 2011 року державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво на 1/8 частини квартири ([ADDRESS]) про право на спадщину за законом [PERSON]. Посилаючись на вимоги ст.ст. , 624, 525, 526, 530, 572, 574, 575, 585, 589, 590, 611, 1050, 1054, 1216, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282, 1296 Цивільного кодексу України, Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», Закону України «Про іпотеку», просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 28.4/СЖ-106.06.1 від 19.12.2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки , а саме: : [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, та стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у відсутність представника позивача та не заперечував проти постановлення судом заочного рішення. Представник співвідповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Інші учасники судового розгляду у судове засідання також не з'явились, про місце, день і час судових засідань повідомлялися судом неодноразово. У судове засідання не з'явились, причини своєї неявки у судові засідання не повідомляли, заперечень проти позову не подавали. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності до ст.ст. 224,225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачів, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 19 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28.4/СЖ-106.06.1. Відповідно до змін до установчих документів, здійснених на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.06.2008 р. за № 514-VI, ВАТ «Родовід БАНК» надалі іменоване Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк». Згідно з п. п. 1.1 Кредитного договору Банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 50 000 доларів США, терміном по 19 грудня 2011 року включно. 15 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" та [PERSON] був укладений договір № 1 про внесення змін до кредитного договору від 19.12.2006 року № 28.4/СЖ-106.06.1, яким внесено зміни до умов кредитного договору, а саме сума наданого кредиту становить 80000 доларів США. 10 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" та [PERSON] був укладений договір № 2 про внесення змін до кредитного договору від 19.12.2006 року № 28.4/СЖ-106.06.1, яким внесено зміни до умов кредитного договору, а саме сума наданого кредиту становить 100000 доларів США. Згідно п. 1.3 Кредитного договору процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 14,5% річних. Відповідно до договору про внесення змін від 10 лютого 2009 року розмір процентної ставки встановлювався в розмірі 16% процентів річних. Відповідно до пп.. 4.1., 4.1.1., Кредитного договору позичальник зобов'язується починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа ( включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у розмірі 834,00 доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.2 цього Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Повернути одержаний кредит згідно з умовами цього Договору не пізніше 19 грудня 2011 року. Згідно п. 4.5 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки, яка вказана в п. 1.3 цього Договору, від суми простроченого платежу. Відповідно до умов кредитного договору Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти. Позичальник в свою чергу взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту та відсоткам не сплатив, чим порушив умови кредитного Договору. Порушення умов кредитного Договору позичальником підтверджується також рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2012 року по цивільній справі № 2605/9725/12 за позовом АТ «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено частково. Стягнуто на користь АТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 28.4/СЖ-106.06.1 в розмірі 113 684 дол. США 67 центів та 3219 грн. сплачені судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2012 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.07.2012 року залишено без змін. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений кредитним договором строк з відповідною сплатою за його користуванням. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частині позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплата процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 ЦК України. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ( ст.ст. 1046-1053 ЦК України). Згідно з положенням статтей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 456 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема заставою, порукою. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору в забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу, а також відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов цього Договору між Банком та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 19.12.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., зареєстровано в реєстрі за № 1359. Відповідно до п.1.1. Договору іпотеки іпотекодавці для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Позичальника перед Іпотекодержателем за кредитним договором № 28.4/СЖ-106.06.1 від 19.12.2006 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки ( штрафу, пені), вчасно та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитами та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за Кредитним договором передають і іпотеку Іпотекодержателю належну ім. на праві власності квартиру [ADDRESS]( надалі - предмет іпотеки, нерухоме майно). Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору, передане в іпотеку майно є власністю Іпотекодавців. Згідно п.п. 2.1.6. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, що передбачений розділом 3 цього Договору та задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в іпотеку майна в повному обсязі, визначені на момент фактичного задоволення, враховуючи суму заборгованості за кредитом, плату за користування грошовими коштами, збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої заборгованості та усіх витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням та зверненням стягнення на предмет іпотеки, а також витрат, пов'язаних з утриманням і збереженням предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису тощо. Також згідно п.п. 3.1.1. Договору іпотеки вказано, що при порушенні Позичальником умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушені Іпотекодавцями умов цього Договору та у випадках встановлених законом у Іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за Основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, не забезпечив повне повернення одержаної суми кредитів на рахунок, вказаний у пункті 1.1 Кредитного договору в строк до 19.12.2011 року. У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 11 вересня 2014 року розмір заборгованості за Кредитним договором складає в сумі 102 452,42 дол. США. (по тілу кредиту та відсотках) та 15 785 864,9 грн. (пеня та 3% річних). В силу ст. 575 ЦК України іпотека є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері застави нерухомого майна - іпотеки. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення. Згідно ст.. 1 Закону України «Про іпотеку» майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника. Статтею 11 Закону передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку», а саме у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. [PERSON], що виступав майновий поручитель за договором іпотеки від 19 грудня 2006 року помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.08.2010 року. Після смерті [PERSON] Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 146/11 в якій містяться інформація про те, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася дружина померлого [PERSON] від імені малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. 03 серпня 2011 року державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частини квартири [ADDRESS] Кашуніну [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частини квартири [ADDRESS] [PERSON]. Таким чином, на час розгляду справи судом, власником предмету іпотеки є [PERSON] ( 1/4 частина), [PERSON] ( 1/2 частина), [PERSON] ( 1/8 частина), [PERSON] ( 1/8 частина). Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності ( права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права та несе всі його обов'язки за іпотечним договором тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки ( стаття 23 Закону України «Про іпотеку». Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємців переходить не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням в межах вартості спадкового майна. Правила, статті 1281 щодо строку пред'явлення кредиторам спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Абз. 7 ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно висновку зроблений суб'єктом оціночної діяльності - товариством з обмеженою відповідальністю «КАНЗАС РІАЛ ЕСТЕЙН» від 11 квітня 2016 року, ринкова вартість об'єкта оцінки трикімнатна квартира загальною площею 70,3 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] становить 1 703 400( один мільйон сімсот три тисячі чотириста) гривень або 66 462 ( шістдесят шість тисяч чотириста шістдесят два) долара США за курсом НБУ на дату оцінки. З огляду на наведене, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту, та зважаючи на обґрунтованість позовних вимог, та приймає рішення про задоволення позову ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON], підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved