Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

28.10.2014р. ПАТ "Дельта Банк" звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 08.09.2011р. між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір № 009-03513-080911, на підставі якого відповідачці було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.1.3 цього договору, відповідачці відкрито відновлювальну Кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Банк зі свого боку виконав свої зобов'язання та надавав відповідачці грошові кошти, проте остання станом на 22.08.2014р. має заборгованість, яка становить 3341 грн. 66 коп. та складається з тіла кредиту, яку представник позивача - Духота І.В. (діє на підставі довіреності від 07.02.2014р. - а.с. № 12) просив стягнути з відповідачки разом з судовими витратами, понесеними позивачем при подачі позову в розмірі 243 грн. 60 коп., розглянувши справу за його відсутності з винесенням по справі заочного рішення суду, про що зазначив безпосередньо в позовній заяві (а.с. № 2). Відповідачка [PERSON] в судові засідання 22.12.2014р., 16.02.2015р. та 30.03.2015р. повторно не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 14), згідно до відмітки на конвертах із повістками, вони повернуті "за закінченням терміну зберігання" (а.с. № 19-20, 26-27). За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, що 08.09.2011р. між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір № 009-03513-080911, на підставі якого відповідачці було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.1.3 цього договору, відповідачці відкрито відновлювальну Кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. (а.с. № 4-5). Банк зі свого боку виконав свої зобов'язання та надавав відповідачці грошові кошти, проте остання станом на 22.08.2014р. має заборгованість, яка становить 3341 грн. 66 коп. та складається з тіла кредиту, що підтверджується розрахунком (а.с. № 3). З огляду на те, що відповідачкою не надано суду жодного доказу того, що заборгованість по договору погашена, то суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути на користь ПАТ "Дельта Банк" суму заборгованості за кредитним договором № 009-03513-080911 від 08.09.2011р., яка на 22.08.2014р. становить 3341 грн. 66 коп. та складається тільки з тіла кредиту. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 243 грн. 60коп., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved