Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачка у лютому 2016 року звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона, будучи спадкоємцем за заповітом, після смерті 24.07.2015 року її матері [PERSON] прийняла спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS]. При цьому, [PERSON], на підставі ордеру, будучи членом ЖБК «Сатурн» повністю сплатила вартість вказаної квартири та зареєструвала своє право власності у МКП «Маріупольське БТІ». Проте отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину вона не в змозі, оскільки відсутній правовстановлюючий документу на квартиру, у звязку з втратою реєстраційного посвідчення. На підставі викладеного позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS]. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, надали суду заяви з проханням про розгляд справи за їх відсутності та задоволенням позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, залишивши питання про вирішення позову на розсуд суду. Представник ЖБК «Сатурн» в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову. Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, проте надавши суду копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.09.1995 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, згідно якого вона заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], предмети домашньої обстановки та вжитку [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] 15.06.1999 року уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого змінила своє прізвище на прізвище чоловіка «Іванова». Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №913017, 24.07.2015 року померла [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 15.02.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Згідно довідок, виданих ЖБК «Сатурн», від 04.02.2016 року та від 09.12.2015 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON], яка мешкала в ній з 09.06.1967 року по 24.07.2015 року, була членом ЖБК «Сатурн» та загальна вартість квартири в розмірі 3237,00 руб. виплачена останньої в повному обсязі у лютому 1982 року. На даний час в квартирі ніхто не зареєстрований та ніхто не мешкає. У відповідності до довідки МКП «Маріупольське БТІ» від 01.02.2016 року вищевказана квартира належить [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення від 14.05.1992 року, зареєстрованого 14.05.1992 року за р-р35816. В той же час, згідно довідки від 02.02.2016 року, виданої начальником Орджонікідзевського ВП МВП ГУНП в Донецькій області, [PERSON] зверталась до відділення із заявою про втрату реєстраційного посвідчення №35816 від 14.05.1992 року на імя [PERSON] Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Відповідно до ст.15 Закону України "Про власність" від 07.02.1991, № 697-ХП, який був чинним на момент внесення останнього пайового внеску, «член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно». Згідно ст. 384 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування» у разі викупу квартири член житлового кооперативу стає її власником, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира. Як роз'яснює в своїй постанові від 07.02.2014р. за № 5 Пленум ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю - стаття 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про кооперацію", стаття 384 ЦК України. Таким чином, право власності на квартиру [ADDRESS], у відповідності до ч.1 ст.15 ЗУ «Про власність» виникло у [PERSON] з моменту повного внесення пайового внеску за квартиру. У відповідності до статей 1216, 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця. У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд визнає, що позивачка, будучи спадкоємицею за заповітом, після смерті своєї матері прийняли спадщину у вигляді квартири [ADDRESS], оскільки у встановлений законодавством строк подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] Однак, зважаючи, що правовстановлюючий документ на дане спадкове майно відсутній, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте у відповідності до ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України право власності на спадкове майно може бути визнане в судовому порядку. Відповідно до вимог п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, зокрема з матеріалів спадкової справи, що задоволення позову не порушує права громадян. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить із положень ст.1 ЦПК України, відповідно до яких задачами цивільного судового провадження є захист порушених та невизнаних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, в даному випадку позивачки щодо спадкового майна після смерті її матері [PERSON], у вигляді вищевказаної квартири. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved