Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

30.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно якого просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 47970,85 дол. США, що за курсом 23,51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.03.2015 року складає 1127794,77 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № MKMOGR0000000127 від 29.08.2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 20600,00 дол. США, на термін до 29.08.2018 року, із зобов`язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за договором № MKMOGR0000000127 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість станом на 27.03.2015 року в розмірі 47970,85 дол. США, яка складається з наступного: 13676,44 дол. США - заборгованість за кредитом: 2,72 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 31997, 24 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,63 дол. США - штраф (фіксована частина), 2283,82 дол. США - штраф (процентна складова). 05.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 28221,96 дол. США, що за курсом 20,81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.05.2015 року складає 587299,08 грн., який мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № MKMOGА00000257 від 14.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 100000,00 дол. США, на термін до 13.09.2027 року, із зобов`язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість станом на 21.05.2015 року в розмірі 28221,96 дол. США, яка складається з наступного: 23036,90 дол. США - заборгованість за кредитом: 4,35 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3825,37 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 12,01 дол. США - штраф (фіксована частина), 1343,33 дол. США - штраф (процентна складова), що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Також, 06.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно якого просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 41797,98 дол. США, що за курсом 22,14 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.06.2015 року складає 925407,37 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № MKMOGК00000041 від 08.05.2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 114792,00 дол. США, на термін до 07.05.2028 року, із зобов`язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за договором № MKMOGК00000041 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість станом на 17.06.2015 року в розмірі 41797,98 дол. США, яка складається з наступного: 17934,35 дол. США - заборгованість за кредитом: 5,12 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 21857,38 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,29 дол. США - штраф (фіксована частина), 1989,94 дол. США - штраф (процентна складова), що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідно до ухвали від 10.11.2015 року зазначені позови об`єднані в одне провадження. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] 30.08.2016 року подано заперечення проти об"єднаного позову відповідно до яких відповідач вважає вимоги щодо стягнення з поручителя заборгованості за кредитними договорами безпідставними, оскільки відповідні договори поруки є припиненими у зв`язку з тим, що позичальники не виконують кредитні зобов`язання починаючи з 2014 року, відтак з даного моменту у позивача виникло право вимагати дострокового погашення кредиту. В той же час з вимогою дострокового погашення боргу ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Також позивач вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем одночасно заявлено вимоги щодо стягнення за порушення строків виконання зобов`язань пені та штрафу, а також пропущено строки позовної давності щодо стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним погашенням платежів, а розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов`язання. Крім цього, просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за термін тривалістю більше трьох років. Відповідач [PERSON] 04.10.2016 року також подала суду заперечення проти позову, згідно якого просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем одночасно заявлено вимоги щодо стягнення за порушення строків виконання зобов`язань пені та штрафу, а також пропущено строки позовної давності щодо стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним погашенням платежів, а розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов`язання. Крім цього, просила суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за термін тривалістю більше трьох років. Також відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання частково недійсними деяких положень кредитного договору, який згідно ухвали суду від 01.02.2018 року прийняти до спільного розгляду з первісним позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Зустрічний позов [PERSON] мотивував тим, що вимоги кредитного договору № MKMOGА00000257 від 14.09.2007 року, а саме умови п. 5.4 кредитного договору, у відповідності до якого встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, у зв`язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позивальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову, суперечать Конституції та актам цивільного законодавства, а відтак є недійсними, оскільки такі призводять до подвійної юридичної відповідальності за одне і те ж порушення. А тому просить суд визнати недійсним та скасувати п. 5.4 кредитного договору № MKMOGА00000257 від 14.09.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивачем за первісним позовом подано відзив на зустрічний позов, відповідно до якого ПАТ КБ «ПриватБанк» заперечує проти заявленого зустрічного позову та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним, при цьому пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій, а саме окремими видами неустойки. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає із закону або із суті відносин сторін, ЦК України не містить обмежень і заборон на одночасне застосування стороною за договором до винної сторони таких штрафних санкцій як штраф і пеня. Представник позивача за первісним позовом - Данило Ю.Ю. в судовому засіданні первісні позовні заяви підтримав та просив їх задовольнити. Зустрічний позов просив залишити без розгляду, оскільки позивач за зустрічним позовом та його представники в судове засідання неодноразово не з"являються, від представників позивача за зустрічним позовом постійно подаються заяви про відкладення розгляду справи по надуманим підставам, що призводить до затягування розгляду об"єднаної справи. Відповідачі та представники відповідача [PERSON] - адвокати Рокітянський В.В., Ламбрух О.С. в судове засідання вчергове не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Рокітянського В.В. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв"язку з перебуванням у відпустці, причини неявки відповідачів суду не відомі. А тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено в ході розгляду справи, 29.08.2008 року ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKMOGR0000000127 на виконання якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 20600,00 дол. США, на термін до 29.08.2018 року, із зобов`язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за договором № MKMOGR0000000127 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 27.03.2015 року становить 47970,85 дол. США, яка складається з наступного: 13676,44 дол. США - заборгованість за кредитом: 2,72 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 31997, 24 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,63 дол. США - штраф (фіксована частина), 2283,82 дол. США - штраф (процентна складова). Також, судом встановлено, що 05.05.2008 року ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKMOGК00000041 на виконання якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 114792,00 дол. США, на термін до 07.05.2028 року, із зобов`язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за договором № MKMOGК00000041 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 17.06.2015 року становить 41797,98 дол. США, яка складається з наступного: 17934,35 дол. США - заборгованість за кредитом: 5,12 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 21857,38 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,29 дол. США - штраф (фіксована частина), 1989,94 дол. США - штраф (процентна складова). Крім того, судом встановлено, що 14.09.2017 року ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKMOGА00000257 на виконання якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 100000,00 дол. США, на термін до 13.09.2027 року, із зобов`язанням повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 21.05.2015 року становить 28221,96 дол. США, яка складається з наступного: 23036,90 дол. США - заборгованість за кредитом: 4,35 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3825,37 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 12,01 дол. США - штраф (фіксована частина), 1343,33 дол. США - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний договір кредиту: згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Факт несплати відповідачами грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договорами. При визначенні розміру заборгованості суд виходить з даного розрахунку і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за договором № MKMOGR0000000127 від 29.08.2008 року з розрахунку: 13676,44 дол. США - заборгованість за кредитом: 2,72 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, за договором № MKMOGК00000041 від 08.05.2008 року з розрахунку: 17934,35 дол. США - заборгованість за кредитом: 5,12 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, та з [PERSON] - за договором № MKMOGА00000257 від 14.09.2007 року з розрахунку: 23036,90 дол. США - заборгованість за кредитом: 4,35 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Разом з тим, при визначенні розміру пені, що підлягає до стягнення з відповідачів суд приходить до наступного. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Вказані правові позиції викладені в постанові Верховного Суду України, ухваленій по справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року. Як встановлено в ході розгляду справи по кредитному договору № MKMOGR0000000127 від 29.08.2008 року позивачем [PERSON] нараховано 31997,24 дол. США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за вказаним, договором, при заборгованості за кредитом в розмірі 13676,44 дол. США; по кредитному договору № MKMOGК00000041 від 08.05.2008 року - 21857,38 дол. США - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, при заборгованості за кредитом в розмірі 17934,35 дол. США. Зазначене свідчить про явну не співмірність суми пені сумі заборгованості по кредиту. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). При таких обставинах суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України та вважає за доцільне зменшити розмір пені. Тому суд,

Outcome: partial