Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між нею та відповідачем від 20.07.2012 року, зареєстрованим в Управлінні Держкомзему у Бродівському районі 21.09.2012 року за № 462038044002898; скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між сторонами від 20.07.2012 р., зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Бродівському районі 21.09.2012 року за № 462038044002898; зобов'язати відповідача повернути їй земельну ділянку загальною площею 1,5367 га, розташовану на території Батьківської сільської ради Бродівського району Львівської області, що належить їй на праві приватної власності згідно державного акта серії [NUMBER] від «04» жовтня 2004 року, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010444800436 та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до розпорядження голови Бродівської райдержадмінстрації № 80 від «05» березня 2004 р. їй надано у власність земельну ділянку, розташовану на території Батьківської сільської ради Львівської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від «04» жовтня 2004 року. 20.07.2012 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, зі змісту договору оренди землі від 20.07.2012 р. вбачається, що він не містить істотних умов, передбачених ст.15 Закону України "Про оренду землі". Взагалі сам договір не відповідає типовій формі договору оренди землі затвердженій постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 зі змінами та доповненнями затвердженими Постановами Кабінету Міністрів України № 1724 від 13.12.2006 року та №780 від 03.09.2008 року. П.6 ст.93 Земельного кодексу України встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом України «Про оренду землі». Згідно Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Однак, при укладенні договору не було додержано вимог ст.638 ЦК України, згідно якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При отриманні примірника договору після державної реєстрації, позивачем було виявлено, що в договорі відсутні істотні умови, а саме: не зазначений порядок внесення орендної плати, не вказано чи вона сплачується з урахуванням чи без урахування індексації; не вказані умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім того, у акті прийому - передачі земельної ділянки, не вказаний договір оренди, за яким передавалася земельна ділянка та дата, коли вона передавалася. А тому вважає, що договір оренди землі підлягає визнанню недійсним за правилами ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі». Позивач та його представник [PERSON] (діє згідно довіреності від 12.01.2015 р.) просили справу розглядати у їх відсутності, позов підтримали, просять його задовольнити та у випадку повторної неявки відповідача не заперечили щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач ТЗОВ «Грейн Ленд Україна» в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, які долучені до матеріалів справи. Від відповідача не надходило до суду жодного заперечення проти пред'явленого [PERSON] позову, а також не подано ТЗОВ «Грейн Ленд Україна» заяви про відкладення розгляду справи. Суд зі згоди позивача та його представника ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно п. 6 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом України «Про оренду землі». Згідно Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Бродівської райдержадміністрації № 80 від «05» березня 2004 р. позивачці надано у власність земельну ділянку, розташовану на території Батьківської сільської ради Львівської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 04 жовтня 2004 року (а.с.5). 20.07.2012 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди землі (а.с.6-7). Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки позивач передав в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території батьківської сільської ради Бродівського району загальною площею 1,5367 га (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. В укладеному між сторонами договорі оренди землі від 20.07.2012 р. відсутні умови, а саме: не зазначений порядок внесення орендної плати, не вказано чи вона сплачується з урахуванням чи без урахування індексації; не вказані умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім того, у акті прийому - передачі земельної ділянки, не вказаний договір оренди, за яким передавалася земельна ділянка та дата, коли вона передавалася. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законодавством як істотні. Частиною 2 ст. 15 зазначеного Закону встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. Стаття 17 Закону України «Про оренду землі» визначає - передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. (В даному випадку протягом 10 днів після державної реєстрації договору за актом приймання передачі п.20 Договору оренди). Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ст. 203 цього Кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Отже, відсутність у договорі оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», є підставою для визнання недійсним такого договору оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Тому, на підставі повно та всебічно встановлених обставин у справі, з урахуванням вимог вищевказаних нормативно-правових актів, суд приходить до переконання, що є всі правові підстави для визнання договору оренди землі недійсним та задоволення позовних вимог в повному об'ємі. На підставі ст.15 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 11,16,203, 215 ЦК України,

Outcome: approved