Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Страхова компанія "Оранта" (далі - Відповідач) про стягнення страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.10.2013 року о 14 год. 30 хв. на пр. Московському відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача “Honda”, д/н [NUMBER] та автомобіля “DAF”, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" 02.12.2013 року позивач звернувся на адресу відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до листа страховика від 19.03.2014 року відповідач визнав своє зобов'язання виплатити 23434,43 грн. страхового відшкодування, однак страхова виплата здійснена не була. Враховуючи, що виплата страхового відшкодування у строк, встановлений законом відповідачем здійснена не була позивач звернувся до експерта - суб'єкта оціночної діяльності для визначення реального розміру матеріального збитку, якого зазнав позивач. Відповідно до звіту розмір матеріального збитку становить 35531,65 грн. Вважаючи, що оскільки за таким звітом матеріальний збиток складає 35 531 грн. 65 коп., просив суд стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції у сумі 23949, 98 грн., штрафні санкції у розмірі 653, 85 грн., які включають в себе пеню та 3% річних, збитки в розмірі 12 097, 22 грн., витрати на складання звіту у розмірі 800 грн., правову допомогу та судовий збір. В судовому засіданні, призначеному на 18.11.2014 року позивач та представник позивача підтримав збільшені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що вважає позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 23434 грн. 43 коп. обґрунтованими, не заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн., проти задоволення інших вимог заперечував. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.10.2013 року о 14 год. 30 хв. на просп. Московському відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача “Honda”, д/н [NUMBER] та автомобіля “DAF”, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.7). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 1318747 від 10.05.2013 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн., франшиза - 0 грн. (а.с.8). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до ВАТ "НАСК "Оранта" із заявою про страхове відшкодування, надавши документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхової виплати (а.с. 10). Листом за вих. № 09-02-09/5286 від 19.03.2014 року ВАТ НАСК "Оранта" повідомило, що згідно страхового акту № ОЦВ-13-13680/1, складеного ВАТ НАСК "Оранта" виплата страхового відшкодування у розмірі 23434,43 грн. страховиком найближчим часом буде здійснена на рахунок АППБ "Аваль". Однак така страхова виплата здійснена не була. Відповідно до вимог ст. 22.1 Закону "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Згідно з приписами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у строк, встановлений у зобов'язанні. Отже, невиконання страховиком зобов'язання по виплаті страхового відшкодування є підставою для стягнення суми страхового відшкодування в судовому порядку. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Доводи представника відповідача про відсутність підстав для стягнення пені не заслуговують на увагу з огляду на те, що за Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування виплачується не страхувальнику, який є стороною договору, а потерпілій особі, а отже саме потерпіла особа має право на отримання пені, передбаченої п. 36.5 ст. 36 вищевказаного Закону. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 26 вересня 2012 р., у ній висловлена правова позиція, яка стосується відносин щодо стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, а не правовідносин, які є предметом розгляду даної справи. Беручи до уваги, що заява про страхове відшкодування подана позивачем 02 грудня 2013 року, граничним строком виконання зобов'язання є 02 березня 2014 року. На підтвердження даного факту позивачем до матеріалів справи був долучений детальний розрахунок суми пені (неустойки). Згідно наданого позивачем розрахунку в період з 03 березня 2014 року по 14 квітня 2014 року (43 дні прострочення) подвійна облікова ставка НБУ складала 0, 0356%, а з 15 квітня 2014 року по 30 квітня 2014 року (16 днів прострочення) - 0, 052 %. Розрахунок, наданий позивачкою був перевірений судом, та врахований як належний та допустимий доказ. Крім того, всупереч доводам представника відповідача зобов'язання, яке не виконав страховик, є грошовим, а отже він в силу ст. 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Виходячи з наведеного, розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування становить 553 грн. 70 коп., 3% річних від простроченої суми становлять 100, 15 грн. є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки в розмірі 12097,22 грн. які виникли внаслідок неправомірних дій ВАТ «НАСК «Орната» щодо несвоєчасної виплати страхового відшкодування, не заперечуючи при цьому розміру страхового відшкодування, проведеного відповідачем. Відповідно до Звіту № 725, складеного експертом - оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданий власникові транспортного засобу "Honda", д/н [NUMBER] складає 35 531 грн. 65 коп. Таким чином, на думку позивача розмір збитків, завданих позивачу складає 35531,65грн. -23434,43грн. =12097,22 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно положень ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Чинним законодавством не передбачено стягнення зі страховика на користь потерпілого збитків, у зв'язку із несвоєчасною виплатою страхового відшкодування та витрат на складання звіту, законом лише передбачено сплату пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, тому такі вимоги позивача задоволенню не підлягають. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, відповідно до ст.ст.79,84 ЦПК України, належать, в тому числі й витрати на правову допомогу. Вгідно з ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячний розмір за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено Договір про надання юридичних послуг № 23/04/14-ЮП/ІL від 23.04.2014 року. Згідно із Актом виконаних робіт № 07/05 відповідно до Договору № 23/04/14-ЮП/ІL від 05.05.2014 року позивач оплатив ФОП [PERSON] (страховий юрист) за юридичну експертизу документів за 0,5 годин: 125 грн. (з розрахунку 250, 00 грн. за 1 год); 300 грн. (з розрахунку 300, 00 грн. за 1 год); 1075 грн. (з розрахунку 430, 00 грн. за 1 год). А всього замовником було сплачено, а виконавцем отримано 1500 грн., на підтвердження чого замовнику видано квитанцію № 88 від 0505.2014 року. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, ВАТ НАСК "Оранта" на користь [PERSON] підлягає сума понесених останнім судових витрат, яка складається з суми сплаченого судового збору в розмірі 246,04 грн.та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial