Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення боргу, просить суд стягнути з відповідача на його користь\~ заборгованість у розмірі 7051, 50 грн. та судові витрати у розмірі 1762 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до них з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 05.06.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком\~ Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті, згідно яких обслуговувався Позичальник. [PERSON] свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг", на підтвердження яких Позивальник при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. 28 вересня 2016 року позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.09.2016 року. Згідно зі ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 608, 1218. 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які неразривно пов'язані з його собою та не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті. Вважає, що за змістом вказаних норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи /боржника за загальним правилом переходять до іншої особи ії спадкоємців: таким чином відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Відповідач прийняв спадщину, оскільки проживав з померлою по день її смерті, не відмовився від прийняття спадщини, тому позивачем до відповідача було направлено лист - претензія, згідно яких Позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. Відповідно до ст. 1282 ЦК України - у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцем у натурі. Станом на день смерті заборгованість складала за кредитним договором № б/н від 05.06.2014 року - 7051, 50 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості,\~ які позивач і просить стягнути з відповідача, в зв'язку з чим і звернувся з вказаним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, був про день та час розгляду повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи за його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, був про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. У зв'язку з другою неявкою відповідача в судове засідання без поважних причини ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 27 червня 2018 року суд вирішив перейти до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд також розглядає справу за відсутність представника позивача відповідно до наданої ним заяви на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріалами справи, дослідивши надані докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що\~ між [PERSON] та позивачем був укладений кредитний договір № б/н від 05.06.2014 року, у зв'язку з чим [PERSON] підписала Заяву № б/н від 05.06.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10000, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. /л.с. 7/ [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком\~ Договір про надання банківських послуг,\~ що підтверджується підписом у заяві наданою позивачем до матеріалів справи. /л.с. 7-41/ Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як видно з матеріалів справи формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті, згідно яких обслуговувався Позичальник. [PERSON] свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Закону. інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг", на підтвердження яких Позивальник при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. 28 вересня 2016 року позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 466330 від 28.09.2016 року. /л.с. 44/ Згідно зі ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які неразривно пов'язані з його собою та не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як видно з матеріалів справи відповідач є чоловіком [PERSON], не звертався до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак проживав з останньою по день її смерті, не відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується копіями паспортів та реєстром № 14899. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 ЦК України. Відповідач прийняв спадщину, оскільки проживав з померлою по день її смерті, не відмовився від прийняття спадщини, тому позивачем до відповідача було направлено лист - претензія, згідно яких Позивач пред'явив свої вимоги до відповідача, але ніяких дій виконано не було. Станом на день смерті [PERSON] заборгованість складала за кредитним договором № б/н від 05.06.2014 року - 7051, 50 грн. яка складається з: тіло кредиту - 1746, 54 грн.; нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 4621, 44 грн.; нарахованої пені - 683, 52 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, які суд вважає повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв'язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь витрати пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved