Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Косякову З.М. звернулась до суду із позовом до Михайло-Лукашівської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок набуто на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.11.2000 на підставі рішення Михайло-Лукашівської сільської ради від 23.05.2000, зареєстрованого в ЗМБТІ 10.11.2000 в реєстровій книзі № 2 за № 9. На цей час позивачем прийнято рішення щодо реєстрації права власності на зазначений будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, для чого необхідний оригінал правовстановлюючого документу, який позивачем втрачено. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу перешкоджає позивачу в здійсненні права власника на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй майном, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом та, посилаючись на ст. 392 ЦК України, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] (нині Михайло-Лукашівська громада Запорізького району) Запорізької області. Ухвалою суду від 16.07.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 14.09.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити на тих підставах, що зазначені в позовній заяві. Від представника відповідача - Михайло-Лукашівської сільської ради надійшла письмова заява, в якій останній не заперечував проти позову та просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок набуто на підставі свідоцтва про право власності № 7 , виданого 10.11.2000 на підставі рішення Михайло-Лукашівської сільської ради № 14 від 23.05.2000. Згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, право власності на вказаний будинок зареєстровано ОП ЗМБТІ 10.11.2000 в реєстровій книзі № 2 за № 9. Разом з тим, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна № 274650809, у Державному реєстрі відсутні будь-які відомості щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач, вона вирішила зареєструвати право власності на зазначений будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, для чого необхідний оригінал правовстановлюючого документу, який нею втрачено. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, державній реєстрації підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва. А ч. 2 ст. 18 цього Закону встановлено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктами 6, 7 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 533 від 23.08.2016) встановлено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком. У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства. А п. 53 цього Порядку визначається, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва, реєстрацію яких проведено до 01.01.2013 відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації). У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія. Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, зважаючи на те, що за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок [ADDRESS] позивач позбавлена можливості оформити право власності відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved