Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

10 лютого 2015 року, згідно поштового штемпелю, позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (далі ПУАТ "ФІДОБАНК"), та [PERSON], 29 лютого 2008 року була укладена Генеральна кредитна угода №010/0305/006, відповідно до пунктів 1.1,1.2,1.3 якої Кредитор зобов»язався надати Позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної угоди, із загальним лімітом, що не повинен перевищувати 150 000 грн строком до 28 лютого 2013 року. В рамках вказаної Генеральної кредитної угоди між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] 29.02.2008 року був укладений кредитний договір з фізичною особою №014/0305/9/10844 про відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі 150 000 грн строком до 28.02.2010 року із сплатою 15% річних для фінансування поточних потреб. До Генеральної кредитної угоди 28.03.2012 року була укладена Додаткова угода №1 в частині продовження строків кредитування до 24.10.2016 року, а до кредитного договору в подальшому були укладені додаткові угоди, якими вносились зміни та доповнення до кредитного договору. В Додатковій угоді №4 від 28.03.2012 року термін кредитування [PERSON] було продовжено до 24 жовтня 2016 року, а Графік погашення викладенно у новій редакції. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено договір поруки з [PERSON] №010/0305/006/2 від 29.02.2008 року та з ПП «Айлант-Бор» №014/0305/9/10844/1 від 13.03.2010 року, відповідно до умов яких поручителі поручилися перед Банком за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, що випливають з укладеного між ним та Банком кредитного договору та укладених до нього додаткових угод. Банк у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, а відповідач [PERSON], незважаючи на це, порушив взяті на себе кредитні зобов'язання, у зв'язку із чим станом на 08.01.2015 року його заборгованість за кредитним договором становить 214 167,42 коп., з яких: 76 767,00 грн- прострочений кредит; 58 854,56 грн - строковий кредит, 48 742,42 грн - прострочені відсотки, 2 229,40 грн - строкові відсотки, 15 772,54 грн - пеня по прострочених платежах по кредиту, 11 801,50 грн - пеня по прострочених відсотках, яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. В ході судового розгляду позивачем було подано заяву про уточнення розміру позовних вимог, відповідно до якої, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку розмір заборгованості, розрахованої станом на 10.03.2015 року в сумі 231 585, 55 коп., яка складається з 81 884,80 грн - простроченого кредиту, 53 736,76 коп. - строкового кредиту, 51 594,59 грн - прострочених відсотків, 2 043,61 грн - строкові відсотки, 24 544,97 грн - пеня по прострочених платежах по кредиту, 17 780,82 грн - пеня по прострочених відсотках ( а.с.77). Представник позивача ПАТ "Фідобанк" в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, про що надала відповідну заяву та просила стягнути заборгованість в сумі 230 071,81 грн, з яких 51195,55 грн -прострочені проценти, 928,91 грн - нараховані проценти, 42 325,79 грн - пеня, 84 443,70 грн - прострочений кредит, 51 177,86 грн - строковий кредит ( а.с.95). При обґрунтуванні позовних вимог посилалася на надані розрахунки боргу та викладені в позовній та уточненій заяві обставини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали повноваження на представлення їх інтересів своєму представнику - адвокату Радченко О.О. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту, яка складається з тіла кредиту та відсотків. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені просив відмовити, посилаючись на письмове клопотання ( а.с.90). Відповідач приватного підприємства «Айлант-Бор» в судове засідання свого представника не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 29 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (далі ПУАТ "ФІДОБАНК"), та [PERSON] була укладена Генеральна кредитна угода №010/0305/006, відповідно до пунктів 1.1,1.2,1.3 якої Кредитор зобов»язався надати Позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної угоди, із загальним лімітом, що не повинен перевищувати 150 000 грн, строком до 28 лютого 2013 року. Цього ж дня між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/0305/9/10844 про відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі 150 000 грн, зі строком користування кредитними коштами до 28 лютого 2010 року, із сплатою 15 % річних, відповідно до умов якого, [PERSON] зобов»язався щомісячно погашати кредит згідно Графіку платежів, а за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, сплатити пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення ( п.п.5.2; 9.1). 28 березня 2012 року до Генеральної кредитної угоди №010/0305/006 між Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк», який був правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №1, згідно якої кінцевий термін повернення кредитних коштів встановлений до 24.10.2016 року. Судом також встановлено, що між Кредитором та позичальником [PERSON] до кредитного договору №014/0305/9/10844 від 29.02.2008 року неодноразово укладались Додаткові угоди, якими вносились зміни та доповнення до кредитного договору: - №1 від 14.01.2010 року якою змінено механізм погашення кредиту, відсотків та сформовано новий Графік погашення; - №2 від 13.03.2010 року - продовжено строк користування кредитними коштами до 25 лютого 2011 року, встановлено проценту ставку - 25% річних та Графік погашення викладено в новій редакції; - №3 від 26.10.2010 року - про реструктуризацію кредитної заборгованості, у зв"язку з чим сформовано Графік погашення; - №4 від 28.03.2012 року ( про реструктуризацію кредитної заборгованості) - продовжено строк користування кредитними коштами до 24 жовтня 2016 року, сформовано Графік погашення. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою відповідача [PERSON] та відповідача - Приватного підприємства «Айлант-Бор» . Згідно договору поруки №010/0305/006/2 від 29 лютого 2008 року, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк», позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON], поручитель [PERSON] зобов'язалася перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником [PERSON] зобов"язань, що випливають з Генеральної кредитної угоди №010/0305/006 від 29.02.2008 року, всіх кредитних договорів, які будуть укладені в рамках Генеральної кредитної угоди, та додаткових угод, що будуть укладені до неї. В подальшому, у зв»язку з реструктуризацією заборгованості за Кредитним договором, були укладені з поручителем три додаткові угоди до договору поруки - 13 березня 2010 року, 26 жовтня 2010 року, 28 березня 2012 року, якими вносились зміни та доповнення до договору поруки, зокрема щодо продовження строку повернення кредиту, зміни процентної ставки за користування кредитом. Згідно договору поруки №014/0305/9/10844/1 від 13 березня 2010 року, укладеного між правонаступником ВАТ "Ерсте Банк" - ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПУАТ "ФІДОБАНК", позичальником [PERSON] і поручителем - ПП «Айлант-Бор», поручитель зобов'язався перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником [PERSON] зобов"язань, що випливають з Кредитного договору №014/0305/9/10844 від 29.02.2008 року, всіх додаткових угод, що були укладені до нього. 26 жовтня 2010 року та 28 березня 2012 року з поручителем ПП «Айлант-Бор» також були укладені дві додаткові угоди, якими вносились зміни та доповнення до договору поруки, зокрема щодо продовження строку повернення кредиту, зміни процентної ставки за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як закріплено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Банк, надавши кредит позичальникові у вказаних вище розмірах, свої зобов'язання за кредитними договорами виконав, а позичальник допустив прострочення сплати чергових платежів, внаслідок чого утворилася за вказаним вище кредитним договором заборгованість, яка станом на 26 березня 2015 року становить 230 071 грн 81 коп., з яких 51195 грн 55 коп. - прострочені проценти; 928 грн 91 коп. - нараховані проценти; 84 443 грн 70 коп. - прострочена частина кредиту; 51 177 грн 86 коп. - строкова заборгованість; 42 325 грн 79 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за період з 11.03.2014 року по 10.03.2015 року ( а.с.89). Факт отримання коштів позичальником підтверджується копією заяви на видачу готівки № 01 від 28.01.2009р. та не заперечувалося в судовому засіданні і представником відповідача [PERSON] 08.01.2015 року позичальнику [PERSON] та поручителям [PERSON], ПП «Айлант-Бор», ПУАТ «Фідобанк» направлено лист-вимогу про виконання порушеного зобов'язання та повернення суми заборгованості за кредитним договором. Вказаний лист отримано адресатами 10.01.2015р., 23.01.2015 р. Разом з цим, обов'язки за кредитним договором виконані не були. З наданим позивачем розрахунком по тілу кредиту та відсоткам погодився в судовому засіданні і представник відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Проте, не погодився з розрахунком заборгованості по пені, вказуючи, що нарахована пеня перевищує подвійну облікову ставку, а також вважає, що пеня може бути нарахована тільки на тіло кредиту, а не на відсотки. Також просив застосувати ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені до нуля. Як визначено п. 5.1 Додаткової угоди №1 до вказаного вище Кредитного договору, кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та неустойку (пеню, штрафи), зокрема у випадках порушення позичальником зобов»язань по поверненню основної заборгованості та процентів. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Отже, розрахунок пені здійснено позивачем в межах річного строку відповідно до умов кредитного договору ( а.с.80-81), а тому заперечення представника відповідачів [PERSON] щодо невірного розрахунку пені, є необґрунтовані. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язаня, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд погоджується з розрахунком позивача, який не був спростований відповідачами та їх представником, і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст. 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи заяву представника відповідачів [PERSON] про зменшення пені, подані ним докази на підтвердження обставин, які мають істотне значення ( наявність у відповідачів [PERSON] двох неповнолітніх дітей, виконання відповідачем [PERSON] зобов»язання по погашенню кредиту, в якому стороною є також позивач), та враховуючи, що банк не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків, що свідчить про те, що своїми діями банк сприяв збільшенню розміру пені, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені з 42 325,79 грн до 20 000,00 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором кредиту №014/0305/9/10844 від 29 лютого 2008 року станом на 26.03.2015 року, у загальному розмірі 210 071,81 грн., а саме: 51195 грн 55 коп. - прострочені проценти; 928 грн 91 коп. - нараховані проценти; 84 443 грн 70 коп. - прострочена частина кредиту; 51 177 грн 86 коп. - строкова заборгованість; 20000 грн 00 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав наведених вище. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у зв'язку зі зменшенням суми заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідачів, необхідно зменшити також суму судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача, та визначити її у розмірі 2100 грн. 72 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: partial