Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Тарасівської сільської ради Ярмолинецького району про визнання за ними, як спадкоємцями за законом після смерті батьків - [PERSON], який помер 3 березня 2000 року, та [PERSON], яка померла 7 березня 2006 року, права власності на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по вулиці Молодіжній, 5, в с. Тарасівка Ярмолинецького району, а також право на земельну частку (пай) розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах на землях колишнього КСП "Іскра" с. Тарасівка Ярмолинецького району. На обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що їх батько [PERSON] за життя був власником будинку за №5 по вул. Молодіжній в с. Тарасівка Ярмолинецького району. Після його смерті спадщину прийняли його дружина [PERSON] і син [PERSON], оскільки проживали разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, однак своїх спадкових прав не оформили. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на успадковану нею після смерті [PERSON] частину житлового будинку та на належне їй право на земельну частку (пай). Позивачі, будучи спадкоємцями за законом після смерті матері, прийняли спадщину, проте через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та на земельну частку (пай) вони не можуть реалізувати свої спадкові права. Крім того, позивачі зазначили, що ними узгоджено питання щодо поділу спадкового майна та зміни розміру часток у спадщині, а тому просять розподілити спадкове майно між ними та визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], а за [PERSON] право власності на будинок. В судове засідання позивачі та їх представник, які у встановленому порядку були оповіщені про час і місце розгляду справи, не з'явилися, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Тарасівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 3 березня 2000 року в с. Тарасівка Ярмолинецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №110642 від 06.03.2000. Померлий за життя був власником житлового будинку з господарськими будівлями за №5 по вул. Молодіжній в с. Тарасівка Ярмолинецького району, що підтверджується довідкою виконкому Тарасівської сільської ради Ярмолинецького району №582 від 25.10.2016 про те, що згідно даних погосподарської книги Тарасівської сільської ради №2 за 1996-2000 р.р. [PERSON] був власником даного будинку (а.с. 13). Вирішуючи питання про належність [PERSON] вказаного житлового будинку суд враховує, що нерухомість збудована в сільській місцевості за правилами, які діяли на момент її будівництва, а сам будинок значиться зареєстрованим у погосподарських книгах. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняттям спадщини визнається, зокрема, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON], яка є дружиною [PERSON], та [PERSON], який є сином померлого, і які є його спадкоємцями за законом першої черги, прийняли спадщину, проте за життя [PERSON] не оформили своїх спадкових прав на житловий будинок. Дані обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00011183432 від 10.10.2012 (а.с. 14), свідоцтвом про народження [PERSON] серії VI-УР №899594 від 18.01.1964 (а.с. 32); довідкою виконкому Тарасівської сільської ради Ярмолинецького району №580 від 25.10.2016 про те, що на день смерті [PERSON] до складу його сім'ї входили дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] померла 7 березня 2006 року в с. Тарасівка Ярмолинецького району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №026062 від 10.03.2006 (а.с. 17). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, яка належала їй як спадкоємиці [PERSON] Крім того, за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на землях колишнього КСП "Іскра" с. Тарасівка Ярмолинецького району. Дані обставини підтверджуються: довідкою відділу Держкомзему у Ярмолинецькому районі від 10.10.2012 за №02-02-11/1778 про те, що [PERSON] Ярмолинецькою райдержадміністрацією було видано сертифікат серії ХМ №0146580 на земельну частку (пай) розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на землях КСП "Іскра" с. Тарасівка Ярмолинецького району (а.с. 16); копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0146580 (а.с. 20). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON], [PERSON], які є синами [PERSON] і її спадкоємцями за законом першої черги, прийняли спадщину, проте не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №188061 від 10.10.2012 (а.с. 8); свідоцтвом про народження [PERSON] серії VI-УР №899594 від 18.01.1964 (а.с. 32), довідкою виконкому Тарасівської сільської ради Ярмолинецького району №581 від 25.10.2016 про те, що на день смерті [PERSON] до складу її сім'ї входив син - [PERSON] (а.с. 11); даними спадкової справи №72-2016 після смерті [PERSON]; відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії від 15.03.2017 №82/02-14 (а.с. 33). Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON], як спадкоємиці [PERSON] належала на праві власності 1/2 частина житлового будинку із господарськими будівлями, спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачі прийняли спадщину і є спадкоємцями за законом, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також суд дійшов висновку, що [PERSON] набула право на земельну частку (пай), а позивачі як спадкоємці, що прийняли спадщину після її смерті, мають право на вказану земельну частку (пай). Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Згідно ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Частиною першою статті 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно частини другої вказаної статті у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Спадкоємці досягли між собою згоди щодо розподілу спадкового майна, проте вони не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дані обставини підтверджуються листом приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу від 15.03.2017 №82/02-14 про неможливість посвідчення договору про поділ спадкового майна та видачі [PERSON] і [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів. За наведених обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати на користь позивачів з відповідача не стягуються за клопотанням представника позивачів. На підставі ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст. 16, 328, 1218, 1267, 1268, 1269, 1278 ЦК України,

Outcome: approved