Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що з відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір без номера від 23.07.2012 року відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ «Приват Банк» свої договірні зобов'язання виконав належним чином. За укладеним кредитним договором відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією за користування кредитом та інші витрати. Оскільки взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, у нього станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість в сумі 11028 грн.58 коп. Враховуючи вище викладене позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати в сумі 1378 грн.00 коп. В судові засіданні представник позивача не з'являвся, проте до справи долучив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, застосувавши позовну давність до заявлених вимог позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" та [PERSON], укладено кредитний договір без номера від 23.07.2012 року відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . Станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість в сумі 11 028 грн. 58 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом - 149 грн.31 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом - 6727 грн. 91 коп., заборгованість за пенею та комісією 3150 грн. 00 коп, 500 грн. штраф ( фіксована частина) 501 грн. 36 коп штраф ( процентна складова) /а.с.5/. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Поняття "строк дії договору" та "строк (термін) виконання зобов'язання" є різними, а перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання кожного чергового зобов'язання (Постанова Верховного суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13, Постанова Верховного суду України від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14). Згідно п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що договір діє протягом 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же строк. . Автоматичне продовження строку дії картки не свідчить про переривання строку позовної давності За умовами кредитного договору погашення заборгованості має здійснюватися шляхом внесення щомісячних платежів. З розрахунку заборгованості по рахунку видно, що останній платіж на погашення кредиту відповідач було внесено 16 листопада 2012 року. Заява підписана позичальником не містить відомостей про збільшення строку позовної давності. Банк звернувся до суду з позовом у вересні 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за пропуском строку позовної давності. На підставі викладено,

Outcome: dismissed