Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

19.12.2014 року від Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №НАХRF755691050 від 18.11.2008 року в розмірі 122290 грн. 92 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.11.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 4923 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач, станом на 18.11.2014 року, має заборгованість 137696 грн. 23 коп., яка складається з наступного: 4923 грн. заборгованості за кредитом; 192 грн. 12 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1600 грн. 04 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом; 130981 грн. 07 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 21704 грн. 88 коп., яка була задоволена судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року з відповідача на користь позивача, різниця становить - 115991 грн. 35 коп., а також відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 5799 грн. 57 коп. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 122290 грн. 92 коп. В судовому засіданні представник позивача Бочаров Д.М. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та пояснив, що відповідно до укладеного договору №НАХRF755691050 від 18.11.2008 року отримав кредит у розмірі 4923 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПриватБанк ознайомив відповідача з умовами надання кредиту та відповідач погодився на укладення договору саме в такій формі, про що свідчить підпис останнього Заяви позичальника наступного змісту: "Я ознайомився і згоден з Умовами кредитування, які були надані мені в письмовій формі. Своїм підписом я підтверджую факт надання мені повної інформації про умови кредитування та місцезнаходження ПриватБанку, а саме мету, для якої кредит може бути наданий, форму його надання, тип відсоткової ставки та інше. Я згоден, що ця Заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (СТАНДАРТ), Тарифами складає між мною та Банком кредитно-заставний договір." Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно умов укладеного договору договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконував у зв'язку з чим позивач в 2010 році звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу. 06.04.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було винесено судовий наказу про стягнення заборгованості у розмірі 21704,88 грн. Оскільки після винесення вказаного наказу зобов'язання в боржника перед банком не припинилися й він продовжував порушувати умови кредитного договору банк звернувся до Змїївського районного суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 18.11.2014 року складає 137696,23 грн. Черговість виконання грошового зобов'язання, при якій основна сума боргу погашається в останню чергу, визначена також і ст. 534 Цивільного кодексу України, згідно якої у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Відповідно до чинного законодавства відсотки за користування кредитом банк нараховує, а Відповідач повинен сплачувати доти, доки він ним користується (доки не поверне отриманий кредит), пеню - доти, доки не сплатить прострочені відсотки. Тому на момент погашення відповідачем заборгованості перед банком вона складала вже більшу суму, ніж ту, що була вказана в розрахунку заборгованості, на підставі якого судом було винесено судовий наказ і навіть якби договором не було встановлено порядок погашення вимог банку, ця сума все одно повинна була б погашати вимоги банку в такій черговості, в якій основна сума боргу сплачується в останню чергу. Оскільки після винесення вказаного наказу зобов'язання в Боржника перед Банком не припинилися й він продовжував порушувати умови кредитного договору Банк звернувся до Змїївського районного суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 18.11.2014 року має заборгованість - 137696,23 грн., яка складається з наступного: 4923,00 грн. - заборгованість за кредитом; 192,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1600,04 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 130981,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5799,57 грн. - штраф (процентна складова). Предметом судового наказу від 06.04.2010 р. була заборгованість в сумі 21704,88 грн. З аналізу предмету спору у судовому наказі від 06.04.2010 року та предмету спору по цій справі вбачається, що предмети спорів є різними. Позивач має право на стягнення заборгованості з урахуванням суми, що ухвалена у судовому наказі, а саме в розмірі 122290,92 грн, оскільки присудження до виконання основного зобов'язання не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення суду і не виключає обов'язку відповідача сплатити заборгованість і збитки, а також інших штрафних санкцій, передбачених договором, до дня фактичного задоволення. Таким чином, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором з урахування заборгованості, вказаної у судовому наказі, відповідач станом на 18.11.2014 року - має заборгованість - 122290,92 грн., яка складається з наступного: 4923,00 грн. - заборгованість за кредитом; 192,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1600,04 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 109276,19 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, (яка вираховується як різниця між нарахованою пенею та стягнутою заборгованістю за судовим наказом: 130981,07 грн - 21704,88 грн); а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5799,57 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, оскільки на момент винесення судом судового наказу борг позивачу не повернутий, ,то суд не має підстав для відмови в захисті його права на отримання сум, передбачених умовами договору за інші періоди, як відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та плату за користування грошовими коштами. Відповідач [PERSON], якому неодноразово направлялися повістки рекомендованими листами зі зворотним повідомленням, про причини повторної неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 18.11.2008 року між між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якому відповідач отримав споживчий кредит фізичним особам у розмірі 4923 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а. с. 5, 6-12). Судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь ПАТ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №НАХRF755691050 від 18.11.2008 року у розмірі 21704 грн. 88 коп. (а. с. 3). Водночас, в судовому наказі не містяться відомості щодо періоду, за який нарахована зазначена заборгованість, та складу стягнутою суми заборгованості. В якості додатку до позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, з якого вбачається, що станом на 18.11.2014 року сума заборгованості за кредитним договором №НАХRF755691050 від 18.11.2008 року дорівнює 137696 грн. 23 коп., яка отримана наступним чином: від суми 137696 грн. 23 коп., яка складається з 4923 грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом, 192 грн. 12 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1600 грн. 04 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 130981 грн. 07 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, віднімається сума 21704 грн. 88 коп., яка була задоволена рішенням суду. До отриманого результату - 115991 грн. 35 коп. додано 500 грн. штрафу (фіксована частина), 5799 грн. 57 коп. штрафу (процентна складова). (а. с. 4). Зазначений розрахунок також не містить відомостей про те, з яких сум складається та за який період нарахована заборгованість, яка стягнута за судовим наказом від 06.04.2010 року, а також не вказано, з яких сум та за який період складається заборгованість, щодо стягнення якої пред'явлені вимоги. Відсутність відповідних розрахунків стала причиною для того, щоб суд ухвалою від 21.04.2015 року визнав потрібним, щоб представник позивача дав особисті пояснення по справі. Однак, під час судового розгляду представник позивача пояснив, що не має доказів, на підставі яких можливо визначити склад та період нарахування заборгованості, що стягнута за судовим наказом, так і заборгованості, щодо стягнення якої пред'явлено позов. Запропонований представником позивача спосіб визначення розміру заборгованості шляхом зменшення загального розміру пені на загальну суму, що була стягнута за судовим наказом є необґрунтованим, оскільки відсутні докази того, що станом на момент прийняття судового наказу від 06.04.2010 року була нарахована пеня в розмірі 21704,88 грн. Крім того, представник позивача припускав, що судовим наказом були стягнуті сума заборгованості за тілом кредиту, відсоткам та комісією, розміри яких включені і в розрахунок заборгованості, нарахованої після видачі судового наказу. Також, представником позивача не надано пояснень та не підтверджено доказами обставини нарахування штрафів та їх розмірів, що були стягнуті за судовим наказом, Зазначені розміри штрафів не зазначені та не враховані під час нарахування ціни позову у даній справі. Незважаючи на наявні суперечності у визначенні ціни позову, представник позивача наполягав на постановлені судового рішення за наявними доказами. У відповідністю з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідністю з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представником позивача не надано належних доказів, якими б підтверджувалися: період, за який нарахована заборгованість за кредитом, що вимагається до стягнення; розмір складових спірної заборгованості. За відсутністю доказів щодо зазначених обставин, суд не має можливість перевірити правильність розрахунку чи самостійно здійснити розрахунок. Таким чином, позивачем не виконано обов'язок доказування правильності та обґрунтованості розрахунку суми невиконаного грошового зобов'язання за кредитним договором, що вимагається до стягнення. За таких обставин, у задоволенні позову належить відмовити у зв'язку з його недоведеністю.

Outcome: dismissed