Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи: Торецького міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що вона та [PERSON] , [INFO] , з 2003 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання, [INFO] у їх родині народилася дитина - [PERSON] . [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, яка є тимчасово окупованою територією, народилася ще одна дитина (донька). 25 січня 2019 року Дзержинський міський суд Донецької області у справі № 225/327/19 (провадження № 2-о/225/53/2019) ухвалив рішення, яким встановив факт, що дитина - [PERSON] , народилася [INFO] в м. Ялта (неправильно) Автономної республіки Крим, матір`ю якої є [PERSON] , а батьком - [PERSON] , громадянин України. 05 лютого 2019 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на виконання вищевказаного судового рішення було видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 3) та відповідний Витяг. Зазначає, що відповідач, не заперечуючи своє батьківство, не бажає звернутися до відповідного уповноваженого органу реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній Україні території та подати заяву про визнання батьківства у порядку, визначеному ст. 126 СК України. З метою захисту прав дитини та забезпечення її благополуччя, гармонійного розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, ідентифікації у родинному та соціальному оточенні, а також покладання на відповідача передбачених законодавством обов`язків, є нагальна потреба у визнанні відповідача батьком [PERSON] , [INFO] , та зміни її прізвища. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , громадянки України. Внести зміни до актового запису № 3 від 05 лютого 2019 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а саме у відомостях про батька дитини вказати - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , громадянин України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; у відомостях про місце народження дитини вказати - Україна, Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь; у відомостях про прізвище дитини - змінити прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] », та видати нове Свідоцтво про народження. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. 07 травня 2021 року надала до суду Заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.24). Представник позивача - адвокат Шитов І.Ю., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги, серії АН № 1033252 від 19 квітня 2021 року (а.с. 15) до судового засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. 07 травня 2021 року надав до суду Відзив, згідно якого визнав позов [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] та справу розглянути без його участі (а.с.25). Представник третьої особи - Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 12 травня 2021 року надав до суду Заяву про розгляд справи без його участі, просив рішення ухвалити на розсуд суду (а.с.29). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Торецького міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, з`явлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з Довідкою про народження № 226 від 22 січня 2015 року, в архіві Відділу реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим міститься запис акту про народження [PERSON] , [INFO] . В графі «батько» зазначено [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] (а.с.11). Як слідує з Довідки № 96 , виданої 07 грудня 2018 року СП Перинатальним центром м. Сімферополь, [PERSON] перебувала під наглядом лікарського закладу з 12 січня 2015 року по 18 січня 2015 року із діагнозом - пологи (а.с.12). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 25 січня 2019 року у справі № 225/327/19 (провадження № 2-о/225/53/2019) встановлено факт, що [PERSON] , народилася [INFO] в м. Ялта Автономної республіки Крим, матір`ю якої є [PERSON] , а батьком - [PERSON] , громадянин України (а.с.13-14). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України від 05 лютого 2019 року вбачається, що 05 лютого 2019 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано Актовий запис № 3 про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , місце народження - місто Ялта, Автономна Республіка Крим, Україна (а.с.10). Відповідно до поновленого Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 лютого 2019 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 3, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , місце народження - місто Ялта, Автономна Республіка Крим, Україна (а.с.8). Як вбачається з копії паспорта відповідача серії [NUMBER] , виданого 01 квітня 1996 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області, його прізвище зазначено [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Преамбула та ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. В рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" (п. 54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. [PERSON] вважає себе батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , та не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки проживав з матір`ю дитини - [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2003 року. Відповідач [PERSON] визнає батьківство та вважає [PERSON] , [INFO] , своєю рідною донькою. Проте, оскільки на момент народження [PERSON] батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою та не подали заяви про визнання батьківства, тому, до актового запису про народження та Свідоцтва про народження [PERSON] запис про батька дитини, [PERSON] , було внесено як [PERSON] , за прізвищем матері дитини. Місце народження дитини - місто Ялта, Автономна Республіка Крим, Україна, як зазначено у Свідоцтві про народження, не відповідає дійсності, оскільки мати [PERSON] на момент народження знаходилася у СП Перинатальному центрі, який розташований у м. Сімферополь. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач [PERSON] визнає себе батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, обґрунтовані та підлягають задоволенню. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2. 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Таким чином, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд приходить до переконань, що для подальшого належного виконання рішення суду про визнання батьківства, захисту прав позивача та його дітей, необхідно зобов`язати Слов`янський міський Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до Актового запису про народження дитини, в частині внесення відомостей про батька, місце народження та зміни прізвища дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved