Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

16.12.2014р. ПАТ "Дельта Банк" звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 29.12.2011р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 003-03210-291211, на підставі якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.1.2 цього договору, відповідачу відкрито відновлювальну Кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Банк зі свого боку виконав свої зобов'язання та надавав відповідачу грошові кошти, проте останній станом на 08.09.2014р. має заборгованість, яка становить 13135 грн. 14 коп. та складається з тіла кредиту, яку представник позивача - Духота І.В. (діє на підставі довіреності від 06.02.2014р. - а.с. № 15), просив стягнути з відповідача разом з судовими витратами, понесеними позивачем при подачі позову в розмірі 243 грн. 60 коп., розглянувши справу за його відсутності з винесенням по справі заочного рішення суду, про що зазначив безпосередньо в позовній заяві (а.с. № 2). Відповідач [PERSON] в судові засідання 26.02.2015р. та 06.04.2015р. повторно не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 17), згідно до відміток на конвертах з повістками, вони повернуті до суду "за закінченням терміну зберігання" (а.с. № 22-23, 26-27). За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, що 29.12.2011р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №003-03210-291211, на підставі якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.1.2 цього договору, відповідачу відкрито відновлювальну Кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. (а.с. № 3-5). Банк зі свого боку виконав свої зобов'язання та надавав відповідачу грошові кошти, проте останній станом на 08.09.2014р. має заборгованість, яка становить 13135 грн. 14 коп. та складається з тіла кредиту, що підтверджується розрахунком (а.с. №6). З огляду на те, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що заборгованість по договору погашена, то суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь ПАТ "Дельта Банк" суму заборгованості за кредитним договором №003-03210-291211 від 29.12.2011р., яка на 08.09.2014р. становить 13135 грн. 14 коп. та складається тільки з тіла кредиту. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 243 грн. 60коп., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved