Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» в особі Регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» в м. Запоріжжі, [PERSON] про визнання договору поруки № SR-200/610/2008 від 08 серпня 2008 року припиненим. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № CNL-200/610/2008 про надання споживчого кредиту в розмірі 119000 доларів США. З метою забезпечення виконання за цим кредитним договором 08 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ним укладено договір поруки № SR -200/610/2008. Відповідно до п.1.1. цього договору, поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником своїх зобов'язань перед Кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Восени 2013 року він звернувся до позичальника [PERSON] після того, як дізнався про порушення його прав Банком через звернення до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в ході чого отримав від позичальника копії Додаткових угод до Кредитного договору. Вважає, що встановленням плаваючої процентної ставки та збільшенням її розміру після підписання Кредитного договору без отримання його згоди як поручителя на зміну умов кредитного зобов'язання було збільшено обсяги його відповідальності, через що Договір поруки є припиненим. Посилаючись на частину 1 ст. 559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, позивач просив визнати припиненим зобов'язання за договором поруки № SR-200/610/2008 від 08 серпня 2008 року, укладеним між ним та ЗАТ «ОТП Банк». В процесі розгляду справи позивач уточнив вимогу, викладену у позові, та остаточно просив суд визнати припиненим Договір поруки № SR-200/610/2008 від 08 серпня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та ним. В судовому засіданні представник позивача вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги додатково з тих підстав, що сторони Кредитного договору ([PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк») здійснили реструктуризацію боргових зобов'язань [PERSON], шляхом збільшення суми кредиту (наданням додаткових коштів) на суму 4204,09 доларів США, що підтверджується письмовими доказами по справі. Також суду пояснив, що відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 114-14 від 12.06.2014 року, підпис, виконаний від імені [PERSON] в графі "Поручитель: [PERSON]" додаткового договору № 1 до договору поруки № SR-200/610/2008 від 08/08/2008, укладеного 08.04.2009 року між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою. Це свідчить про відсутність згоди поручителя [PERSON] на зміну умов Договору поруки, викладених у Додатковому договорі № 1 від 08 квітня 2009 року; цей Додатковий договір № 1 є повністю недійсним з моменту його укладення. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Коломоєць В.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала з тих підстав, що 08 квітня 2009 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Додатковий договір № 1 до Договору поруки, який було доповнено положенням про те, що у разі зміни розміру боргових зобов'язань після укладення цього договору, такі боргові зобов'язання забезпечуються в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору. Виходячи з цього, просила суд в позові відмовити. Представник третьої особи Коломоєць В.В. в судовому засіданні підтримала позицію ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та просила суд в позові відмовити. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час ті місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило. Всебічно і повно з»ясувавши обставини справи, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. 26 листопада 2010 року між ПАТ "ОТП Банк"та ТОВ "ОТП Факторинг Україна", у відповідності до статей 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України, було укладено договір купівлі- продажу кредитного портфелю № б/н . Згідно з вищевказаними договорами ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло за кредитним договором № ML-202/171/2006 від 28.12.2006 року право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором. Судом встановлені такі та факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 серпня 2008 р. між ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - далі за текстом Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № СNL-200/610/2008 з двох частин, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у сумі 119 000.00 дол. США на споживчі цілі, строком повернення до 08 серпня 2023 року. (а.с. 6-9) 08 квітня 2009 року між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору, за яким на період з 08.04.2009 р. до 08.09.2009 р. для розрахунку процентів за кредитом встановлена плаваюча процентна ставка у розмірі 7,0% та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів); на період з 08.09.2009 р. до повного виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором встановлена плаваюча процентна ставка у розмірі 5,91 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів). Відповідно до умов пункту 2.2. цього Додаткового договору № 1, сторони домовились провести реструктуризацію кредиту частини боргових зобов'язань з періодом погашення з 08 січня 2009 ркоу по 08 березня 2009 року шляхом: 2.2.3. Надання позичальнику траншу в сумі 4204,09 доларів США з метою погашення прострочених процентів. (а.с. 12) 08 жовтня 2009 року між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору, за яким на період з 08.10.2009 р. до 08.01.2010 р. для розрахунку процентів за кредитом встановлена плаваюча процентна ставка у розмірі 9,58% та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів); на період з 08.01.2010 р. до повного виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором встановлена плаваюча процентна ставка у розмірі 6,36 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів). (а.с. 13-14) 23 грудня 2009 року між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 2 до Кредитного договору, за яким до Кредитного договору були внесені зміни, зокрема, до п.п.2.3.8. п.2.3. в Частині № 2 Кредитного договору було викладено у новій редакції: « 2.3.8. Позичальник зобов'язаний в термін до 16.02.2010 року … забезпечити проведення державної реєстрації прав власності та Предмет іпотеки… та укласти з Банком Договір іпотеки на умовах, визначених Банком. За невиконання застосувати … підвищення відсоткової ставки на 4%». (а.с. 15) 08 лютого 2010 року між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору, за яким до п.п.2.3.8. п.2.3. в Частині № 2 Кредитного договору було викладено у новій редакції: « 2.3.8. Позичальник зобов'язаний в термін до 01.04.2010 року … забезпечити проведення державної реєстрації прав власності та Предмет іпотеки… та укласти з Банком Договір іпотеки на умовах, визначених Банком. За невиконання застосувати … підвищення відсоткової ставки на 4%». (а.с. 16) 08 квітня 2010 року між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору, за яким на період з 08 квітня 2010 р. до 08 липня 2010 р. для розрахунку процентів за кредитом встановлена плаваюча процентна ставка у розмірі 12,45% та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів); на період з 08 липня 2010 р. до 10 січня 2011 р. для розрахунку процентів за користування кредитом була встановлена фіксована процентна ставка у розмірі 13,86 % річних. (а.с. 17-19) Відповідно до пункту 2.1.7. зазначеного Додаткового договору, у випадку порушення Позичальником будь-яких своїх зобов'язань встановлених умовами Кредитного договору, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за Кредитним договором) підвищується на 4% (чотири відсотки) річних в порядку, передбаченому цим Додатковим договором. (а.с. 17-звор.) Відповідно до пункту 2.3. зазначеного Додаткового договору, сторони домовилися в строк до 08 квітня 2010 року провести реструктуризацію боргових зобов'язань шляхом зміни строків та розмірів погашення простроченого Кредиту в сумі 333,52 доларів США, прострочених процентів в сумі 3019,21 доларів США та процентів нарахованих на прострочений кредит в сумі 3,73 доларів США, що виник в період з 09 березня 2010 року. Згідно п.1.9.1. Кредитного договору (частина 2) незважаючи на інші положення цього договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх боргових зобов'язань за цим договором (в т.ч. але не виключно встановлених п.2.3. та ст.3 цього договору) чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № СNL-200/610/2008 з двох частин між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № SR-200/610/2008 від 08 серпня 2008 року. (а.с. 5) Відповідно до п.1.1. Договору поруки, за цим договором поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до п.2.2. Договору поруки сторони встановили, що розмір боргових зобов'язань на дату укладення цього договору розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою, становить 119 000.00 доларів США. У зв'язку з невиконанням позичальником [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором банком була пред'явлена досудова вимога № 49414 від 27.12.2011 р., до позичальника про дострокове повернення кредиту (а.с. 174). У цій вимозі розмір сум залишку заборгованості за кредитом становить 121 451,82 доларів США. Інші докази цього є кредитні заявки від імені [PERSON] від 08 серпня 2008 року, відповідно до якої [PERSON] отримав суму кредиту в розмірі 119000,00 доларів США та від 08 квітня 2009 року, відповідно до якої [PERSON] отримав додатковий транш кредиту в розмірі 4204,09 доларів США. (а.с. 192-193) Відповідно до ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до положення ч.1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 22 постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Оскільки Банк укладенням п'яти Додаткових договорів до Кредитного договору протягом 2009-2010 років неодноразово було збільшено процентну ставку за кредитом, здійснено реструктуризацію заборгованості [PERSON], шляхом надання йому додаткових кредитних коштів, що відбувалося без згоди поручителя [PERSON], в порушення вимог частини 1 ст. 559 ЦК України та призвело до збільшення обсягів його відповідальності, то підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком немає, оскільки порука за Договором поруки № SR-200/610/2008 від 08 серпня 2008 р. припинилася. Даних про те, що сторони кредитного договору повідомляли поручителя про збільшення основного зобов'язання, тобто у кожному разі після збільшення розміру процентів та про виділення позичальнику додаткового траншу на суму в сумі 4204,09 доларів США, матеріали справи не містять. Згода поручителем [PERSON] на надання позичальнику додаткового траншу (шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору та на підставі кредитної заявки позичальника), тобто збільшення суми кредиту на 4204,09 доларів США, не надавалася. Аналізуючи вказані вище норми матеріального права, письмові та інші докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання припиненим Договору поруки № SR-200/610/2008 від 08 серпня 2008 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях. Стосовно тверджень представника відповідача щодо укладення Додаткового договору № 1 до Договору поруки, який було доповнено положенням про те, що у разі зміни розміру боргових зобов'язань після укладення цього договору, такі боргові зобов'язання забезпечуються в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору, слід зазначити наступне. За змістом Додаткового договору № 1 до договору поруки № SR-200/610/2008 від 08/08/2008, датованого від 08 квітня 2009 року, (пункт 2.2.1.) в разі зміни розміру боргових зобов'язань після укладення цього договору, такі боргові зобов'язання забезпечуються в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору. У цьому Додатковому договорі № 1 до договору поруки також відсутній підпис дружини [PERSON] - [PERSON], на виконання вимог ст. 65 СК України (отримання згоди одного з подружжя на вчинення правочину, який виходить за межі дрібного побутового). Під час розгляду справи в суді представник позивача повідомив суд про те, що [PERSON], після ознайомлення з Додатковим договором № 1 до договору поруки № SR-200/610/2008 від 08 серпня 2008 року, заявив про те, що зазначеного документу не підписував. На підтвердження зазначеного факту, у лютому 2014 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої криміналістичної експертизи, яке ухвалою суду від 06 березня 2014 року було задоволено та призначено у справі судова почеркознавча криміналістична експертиза, виконання якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. (а.с. 115-116) Висновком експерта № 114-14 від 12.06.2014 року, складеного 12.06.2014 р. судовим експертом Запорізького відділення Дніпропетровського НДІ судових експертиз (дослідженого судом у судовому засіданні) встановлено, що підпис, виконаний від імені [PERSON] в графі "Поручитель: [PERSON]" додаткового договору № 1 до договору поруки № SR-200/610/2008 від 08/08/2008, укладеного 08.04.2009 року між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою. (а.с. 207-210) З огляду на викладені обставини суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на Додатковий договір № 1 до договору поруки № SR-200/610/2008 від 08 серпня 2008 року, як на підставу своєї позиці, оскільки в судовому порядку встановлено, що вказаний Додатковий договір № 1 позивачем не підписувався, а отже є таким, що не породжує правові наслідки для його сторін: ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], у вигляді обов'язковості його виконання. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати на надання правової допомоги. При подачі позовної заяви до суду позивач [PERSON] по справі сплатив судовий збір на загальну суму 351,20 грн., який складається з: 229 грн. 40 коп. - за подачу позовної заяви, 121,80 грн. - за подачу заяви про витребування доказів (а.с. 1, 103) Крім того, позивач [PERSON] сплатив на користь Запорізького відділення Дніпропетровського НДІ судових експертиз за проведення судової почеркознавчої криміналістичної експертизи на підставі ухвали суду від 06.03.2014р., грошові кошти в розмірі 2361,60 грн. (а.с. 132) Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого судового збору в розмірі 351,20 грн. та витрат на проведення експертизи в розмірі 2361,60 грн., також підлягають задоволенню.

Outcome: approved