Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

ПАТ КБ "Надра", в особі відділення ПАТ КБ "Надра" Ужгородське РУ звернулося в суд із даним позовом, посилаючись на те, що 29 березня 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №103-09/03-2007, згідно якого банк надав останньому у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 5718,00 доларів США, а вона взяла на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за його використання у розмірі 12,4 % відсотків річних. Згідно умов Кредитного договору [PERSON] зобов'язувався повертати кредит та сплачувати передбачені договором платежі шляхом щомісячного до 18 числа поточного місяця внесення на рахунок банку мінімально необхідного платежу в сумі 96,00 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту - 27 березня 2012 року. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 5718,00 доларів США, підтверджується заявою на видачу готівки №NL-5 від 29 березня 2007 року. Пунктом 5.1. Договору передбачено у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у цьому договорі, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. При настанні чергових строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом відповідач свої зобов'язання перед Банком належним чином не виконує. Станом на 14 липня 2014 року заборгованість відповідача перед банком становить 1 394,35 доларів США (в гривневому еквіваленті 16 308,57 грн.), з яких: по кредиту - 996,75 доларів США; по відсотках - 226,13 доларів США; пеня за порушення строку сплати платежу - 2005,46 гривень, що за курсом НБУ еквівалентно 171,46 доларів США. Намагаючись вирішити питання про повернення заборгованості, Банк звертався до відповідача з претензійним листом з вимогою повернення кредитних коштів, сплати відсотків, штрафу та пені, однак заходів по погашенню заборгованості позичальником вжито не було. Посилаючись на вказане просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Надра", в особі відділення ПАТ КБ "Надра" Ужгородське РУ, заборгованість за кредитним договором №103-09/03-2007 від 29 березня 2007 року в розмірі 1 222,88 доларів США та 2 005,46 гривень, а також судові витрати в розмірі 243, 60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 29 березня 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №103-09/03-2007, згідно якого банк надав останьому у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 5718,00 доларів США, а він взяв на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за його використання у розмірі 12,4 % відсотків річних. Згідно умов Кредитного договору [PERSON] зобов'язувався повертати кредит та сплачувати передбачені договором платежі шляхом щомісячного до 18 числа поточного місяця внесення на рахунок банку мінімально необхідного платежу в сумі 96,00 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту - 27 березня 2012 року. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 5718,00 доларів США, підтверджується заявою на видачу готівки №NL-5 від 29 березня 2007 року (а.с.10). Згідно п.4.2.4. Договору банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не своєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Пунктом 5.1. Договору передбачено у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у цьому договорі, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно п.5.2. Кредитного Договору у разі порушення Позичальником вимог п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10, він зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 за кожен випадок. При настанні чергових строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом Відповідач свої зобов'язання перед Банком належним чином не виконує. Станом на 14 липня 2014 року заборгованість відповідача перед банком 1 394,35 доларів США (в гривневому еквіваленті 16 308,57 грн.), з яких: по кредиту - 996,75 доларів США (в гривневому еквіваленті 11 658,19 грн.); по відсотках - 226,13 доларів США; пеня за порушення строку сплати платежу - 2005,46 гривень, що за курсом НБУ еквівалентно 171,46 доларів США) (а.с.4-6). Намагаючись вирішити питання про повернення заборгованості, Банк звертався до Боржника з претензійним листом з вимогою повернення кредитних коштів, сплати відсотків, штрафу та пені, однак заходів по погашенню заборгованості позичальником вжито не було. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з викладеного вище, враховуючи те, що відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, у позивача на підставі положень чинного законодавства та умов кредитного договору виникло право вимагати дострокового виконання ним зобов'язань за договором, включаючи право на неустойку, тому суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, та з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 1222,88 доларів США та 2005,46 гривень. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на наведене, оскільки позивачем понесено витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн., що стверджується платіжним дорученням №6 від 05 серпня 2014 року, дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved