Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У червні 2019 року ПрАТ «Страхова компанія АХА Страхування» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ей Лойєрс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації. В обґрунтування позовних вимог зазначало, що між ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 63366а7еж від 01.03.2017 р. предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобіля марки «Mazda СХ-5» д/н [NUMBER] . 19.11.2017 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Mazda СХ-5» д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та транспортного засобу «Infiniti ЕХ25», д/н [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АХА Страхування, транспортний засіб «Mazda СХ-5» д/н [NUMBER] », який належить [PERSON] на праві приватної власності. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, визнано гр. [PERSON] , під керуванням якої перебував автомобіль «Infiniti ЕХ25», д/н [NUMBER] . Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № АХА2348308 від 26.12.2017 + АХА2314036 від 05.12.2017, рахунку зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 128 895,64 грн. Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля Mazda СХ-5» д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № АС - 0723 від 04.12.2017 року ТзОВ "Альфа Сервіс" становить 128 895,64 грн. За страховим випадком (ДТП) Позивачем складено страховий акт по договору страхування № АХА2348308 від 26.12.2017р + АХА2314036 від 05.12.2017, на підставі рахунку СТО та було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 128 895,64 грн., виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 398 736 від 06.12.2017 р. та № 405 479 від 27.12.2017 р. у зв`язку із чим, до Позивача перейшло право зворотно вимоги (суброгації) до Відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 128 895,64 грн. Проте, до теперішнього часу відповідачем вказана заборгованість не погашена. З наведених підстав просив суд задовольнити позов, стягнути з відповідача у відшкодування шкоди 128 895,64 гривень, а також стягнути понесені позивачем судові витрати 1921 грн. Ухвалою судді від 01.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відкрито спрощене провадження з викликом сторін. 14.08.2019 року ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено. Ухвалою суду від 23.10.2020 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.08.2019 року скасовано, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 25.10.2019 року до суду надійшла заява про зміну найменування позивача, в якій зазначається, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». 11.11.2019 року від позивача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи звіту експерта в порядку ч. 10 ст.83 ЦПК України. 14.11.2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, згідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечує з підстав відсутності доказів звернення позивача до МТСБУ про відшкодування шкоди в межах регламентної виплати. 12.02.2020 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення автотоварознавчої експертизи відмовити. У судовому засіданні представник позивача в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Зазначив, що наявні всі підстави для задоволення позову, посилання представника щодо звіту експертного дослідження є безпідставними, оскільки під час проведення дослідження був присутній представник відповідача, який не мав заперечень щодо результатів дослідження та вартості ремонтних робіт. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечує і просить у його задоволенні відмовити з підстав зазначених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2017 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Mazda СХ-5» д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та транспортного засобу «Infiniti ЕХ25», д/н [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АХА Страхування, транспортний засіб «Маzda СХ-5» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2018 року у справі №335/14382/17 визнано [PERSON] , під керуванням якої перебував автомобіль «Infiniti ЕХ25», д/н [NUMBER] . Згідно змісту постанови порушник заперечень щодо протоколу не подав, що підтверджується змістом постанови Орджонікідзевського районного суду суду м. Запоріжжя від 17.01.2018 року, що набрала законної сили (а.с. 18). У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АХА Страхування, транспортний засіб Mazda СХ-5» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності. Також судом встановлено, що між ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 63366а7еж від 01.03.2017 р. предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобіля марки «Mazda СХ-5» д/н [NUMBER] .(а.с.4-13) Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № АХА2348308 від 26.12.2017 + АХА2314036 від 05.12.2017, рахунку зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 128 895,64 грн. Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля Mazda СХ-5» д/н [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № АС - 0723 від 04.12.2017 року ТзОВ "Альфа Сервіс" становить 128 895,64 грн. За страховим випадком (ДТП) Позивачем складено страховий акт по договору страхування № АХА2348308 від 26.12.2017 + АХА2314036 від 05.12.2017, на підставі рахунку СТО та було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 128 895,64 грн., виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 398 736 від 06.12.2017 р. та № 405 479 від 27.12.2017 р. З метою досудового врегулювання спору Відповідачу було направлено претензію за вих. № ЕЛ_5142 від 21.03.2018 р. з вимогою перерахувати суму боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення), проте лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».(а.с.27-28). Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18. У пунктах пункти 68-70 цієї постанови зазначено: «[…] стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Отже, відносини між сторонами у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування, в тому числі з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації, що є підставою для стягнення із відповідача на користь позивача збитки в межах фактичних витрат у розмірі 128895,64 гривень, право на стягнення яких позивач отримав, виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування виплаченої суми страхового відшкодування. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Посилання представника відповідача на правову позицію Верховного Суду у постанові від 17.10.2019 року у справі № 760/9336/16-ц є недоречними, оскільки зазначена постанова ухвалена у спорі з іншим суб`єктним складом, іншою підставою та предметом позову, ніж ті, що розглядаються у даній цивільній справі. Інші доводи викладені у відзиві не спростовують наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1921 гривень.

Outcome: approved