Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

17 липня 2014 року Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та [PERSON] 30 листопада 2007 року було укладено кредитний договір № 014/2180/4/07274, відповідно до якого банком було надано відповідачу кредит у розмірі 70 000,00 доларів США с кінцевим терміном повернення 29.11.2017 року. Кредитні кошти надавалися для ремонту та реконструкції нежитлового приміщення. В зв'язку з підписанням сторонами додаткових угод щодо реструктуризації заборгованості, неодноразово змінювався розмір наданого кредиту (у підсумку склав 86 563,40 доларів США) та кінцевий термін повернення кредиту - 29 листопада 2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON]. за цим кредитним договором Банком було укладено наступні договори. Договір іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), укладений з [PERSON], предметом якого є торгово-виробничий сервісний центр, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається з: магазину, загальною площею 330,7 кв.м.; виробничого сервісного центру із службовою прибудовою та тамбуром, загальної площею 1 116,1 кв.м. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 5 від 14 листопада 2012 року до кредитного договору, повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів (відсотків) за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісячно 1 числа кожного місяця, згідно з Графіком погашення, наведеним у додатку № 1 ді цієї Додаткової угоди. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору Позичальник зобов'язаний за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом передбаченими положеннями цього договору позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Відповідно до п. 5.2. Договору іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Позивач неодноразово звертався до Відповідачів ([PERSON]., [PERSON].) з вимогою сплатити заборгованість по кредиту, однак Відповідачі ніяк не реагували на прохання банку, всі попередження були залишені без розгляду та Відповідачами не було вжито заходів щодо погашення зазначеної заборгованості. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, утворилася заборгованість в загальному розмірі 1 183 048,77 гри., в т.ч.: -прострочена заборгованість за кредитом - 210548,73 грн.; -строкова заборгованість за кредитом - 786042,71; -прострочена заборгованість за відсотками - 163413,85 грн.; -строкова заборгованість за відсотками - 3071,74 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 11128,76 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 8842,98 грн. Крім того, між ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж», (правонаступником якого надалі став ВАТ «Ерсте Банк» та надалі ПАТ «Фідобанк») та [PERSON] 25 квітня 2007 року було укладено кредитний договір № 014/0999/44/02087, відповідно до якого банком було надано [PERSON] кредит у розмірі 80 000,00 доларів США с кінцевим терміном повернення 24 квітня 2017 року. Кредитні кошти надавалися для придбання та ремонту нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] В зв'язку з підписанням сторонами додаткових угод щодо реструктуризації заборгованості, неодноразово змінювався розмір наданого кредиту (у підсумку склав 94 228,18 доларів США) та кінцевий термін повернення кредиту - 24 квітня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за цим кредитним договором Банком було укладено наступні договори: 1.Договір іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), укладений з [PERSON], предметом іпотеки якого є торгово-виробничий сервісний центр, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається з: магазину, загальною площею 330,7 кв.м.;виробничого сервісного центру із службовою прибудовою та тамбуром, загальною площею 1 116,1 кв.м. 2.Договір поруки № 014/0999/44/02087ПФО від 25 квітня 2007 року, укладений з [PERSON], відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0999/44/02087 від 25 квітня 2007 року та всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 5 від 14.11.2012 р. до кредитного договору повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів (відсотків) за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісячно 15 числа кожного місяця, згідно з Графіком погашення, наведеним у додатку № 1 до цієї Додаткової угоди. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору Позичальник зобов'язаний за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом передбаченими положеннями цього Договору, позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Відповідно до умов п. 2.1 договору поруки № 014/0999/44/02087ПФО від 25 квітня 2007 року сторони договору визначають, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, комісійної винагороди, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Відповідно до п. 5.2. договору іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Позивач неодноразово звертався до Відповідачів [PERSON], [PERSON]., [PERSON]. з вимогою сплатити заборгованість по кредиту, однак вони ніяк не реагували на прохання банку, всі попередження були залишені без розгляду та останніми не було вжито заходів щодо погашення зазначеної заборгованості. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість в загальному розмірі 1 287 988,48 грн., в т.ч.: -прострочена заборгованість за кредитом - 254258,99 грн.; -строкова заборгованість за кредитом - 830575,91; -прострочена заборгованість за відсотками - 176824,25 грн.; -строкова заборгованість за відсотками - 3343,68 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 13438,58 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 9547,07 грн. Також, між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та [PERSON] 04 вересня 2008 року було укладено кредитний договір № 012/2180/1/22454 відповідно до якого банком було надано кредит у розмірі 23 560,00 доларів США с кінцевим терміном повернення 03.09.2011 року. Кредитні кошти надавалися для придбання обладнання. В зв'язку з підписанням сторонами додаткових угод щодо реструктуризації заборгованості, неодноразово змінювався розмір наданого кредиту у підсумку склав 86 563,40 доларів США та кінцевий термін повернення кредиту - 03.09.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за цим кредитним договором банком було укладено наступні договори: 1.Договір іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), укладений з [PERSON], предметом якого є торгово-виробничий сервісний центр, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається з: магазину, загальною площею 330,7 кв.м. ; виробничого сервісного центру із службовою прибудовою та тамбуром, загальною площею 1 116,1 кв.м. 2. Договір поруки № 012/2180/1/22454 пфо від 04.09.2008 p., укладений з [PERSON], відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 012/2180/1/22454 від 04 вересня 2008 року та всіх додаткових угод, і будуть укладені до нього, в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 5 від 14.11.2012 р. до кредитного договору повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів (відсотків) за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісячно 15 числа кожного місяця, згідно з Графіком погашення, наведеним у додатку № 1 , цієї Додаткової угоди. Відповідно до п. 10.2 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний за порушення строків повернення кредиту (в т.ч. частково), сплати нарахованих відсотків сплатити пеню в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до умов п. 1.2 договору поруки № 012/2180/1/22454 пфо від 04 вересня 2008 року Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань, що випливають з укладеного між Кредитором та Позичальником кредитного договору та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно, зобов'язань щодо повернення у встановлений кредитним договором строк суми Кредиту, сплати в порядку та строки, визначені кредитним договором, процентів за користування кредитом та/або комісій, можливої неустойки (пені, штрафів). Відповідно до п. 5.2. договору іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійноївинагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Позивач неодноразово звертався до Відповідачів [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. з вимогою сплатити заборгованість по кредиту, однак Відповідачі ніяк не реагують на прохання банку, всі попередження були залишені без розгляду та ними не було вжито заходів щодо погашення зазначеної заборгованості - копія вимоги додається. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість в загальному розмірі 377963,97 грн., в т.ч.: -прострочена заборгованість за кредитом - 146141,17 грн.; -строкова заборгованість за кредитом - 165625,07; -прострочена заборгованість за відсотками - 54383,84 грн.; -строкова заборгованість за відсотками - 999,34 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 7811,17 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 3003,38 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із вимогами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань, наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповдіно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 7 лютого 2014 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", визначено, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ч. 1 ст.554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. На підставі п. 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченоїзаставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно п.4 ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. На підставі ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна,пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Позичальник є відмінною особою від іпотекодавця. Як роз'яснив пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість з кредитом не погашена. Що стосується правонаступництва ПУАТ «Фідобанк», то 29 квітня 2013 року, згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», найменування банку змінено з ПАТ «Ерсте Банк» на Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк» (державна реєстрація 24 травня 2013 року Статуту Банку). 30 жовтня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів банку був затверджений передавальний акт, у відповідності до якого банку було передано усе майно, права та обов'язки ПАТ «Фідокомбанк». В зв'язку з цим рішенням Спільних загальних зборів акціонерів від 14 грудня 2013 року було затверджено статут Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в новій редакції, який, в свою чергу, було погоджено НБУ (27 грудня 2013 року) та проведено держану реєстрацію змін до установчих документів (30 грудня 2013 року). Таким чином, станом на теперішній час, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «Престиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, відкритого акціонерного товариства «Ерсте банк», Публічного акціонерного товариства «Ерсте банк» та Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк». 13 січня 2015 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву, згідно якої 31 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (надалі первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал» (надалі - Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги № 14-ГК (із додатками), у відповідності до якого первісним кредитором було відступлено право вимоги за кредитними зобов'язаннями [PERSON] перед ПУАТ «Фідобанк» за кредитними договорами № 014/2180/4/07274, 014/0999/44/02087, 012/2180/1/22454. Відповідно до умов зазначеного Договору до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал» перейшли права вимоги за кредитним зобов'язанням [PERSON], а також всі інші, пов'язані з ними права, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов'язанні, зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал» є новим кредитором у фінансових правовідносинах між первісним кредитором та [PERSON] Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв"язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питання можливості правонаступництва суд аналізує відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор (крім випадків передбачених статтею 515 ЦК України) може бути іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Відповідно до статті 37 ЦК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи, на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчиненні в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. Відтак, товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал" є правонаступником ПУАТ «Фідобанк». Станом на 10 листопада 2014 року заборгованість [PERSON]. за кредитними договорами складає: 1) за кредитним договором № 014/0999/44/02087 від 25.04.2007 року складає 116 008, 77 доларів США (сто шістнадцять тисяч вісім тисяч доларів США, 77 центів) або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD - 14, 804225 гривень) - 1 717 419, 94 гривень ( один мільйон сімсот сімнадцять тисяч чотириста дев'ятнадцять гривень 94 копійок). 2) за кредитним договором № 012/2180/1/22454 від 04.09.2008 року складає 34 102,71 доларів США (тридцять чотири тисячі сто два долари США, 71 центів) або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD - 14, 804225 гривень) - 504 864, 20 гривень (п"ятсот чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири гривні 20 копійок). 3) за кредитним договором № 014/2180/4/07274 від 30.11.2007 року складає 106 656,81 доларів США (сто шість тисяч шістсот п'ятдесят шість доларів США 81 цент) або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD - 14, 804225 гривень) - 1 578 971, 42 гривень ( один мільйон п'ятсот сімдесят вісім тисяч дев'ятсот сімдесят одна гривня 42 копійки). Всього сума боргу складає 3 801 255, 56 гривень (три мільйони вісімсот одна тисяча двісті п'ятдесят п'ять гривень 56 копійок), або еквівалент в іноземній валюті - 256768,29 доларів США (двісті п'ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят вісім доларів США 29 центів). Згідно з частиною 2 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, крім прав і обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього розгляду справи збільшити розмір позовних вимог. Сума сплаченого ПУАТ «Фідобанк» судового збору при поданні позовної заяви складала максимальний розмір для позову з вирішення майнового спору - 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок). Позивач прохає стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон Капітал" суму заборгованості за кредитним договором №014/2180/4/07274 від 30.11.2007 року, яка складає 106 656,81 доларів США (сто шість тисяч шістсот п"ятдесят шість доларів США 81 цент) або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD - 14.804255 гривень ) - 1 578 971,42 гривень (один мільйон п"ятсот сімдесят вісім тисяч дев"ятсот сімдесят одна гривня 42 копійки).Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон Капітал" суму заборгованості за кредитним договором №014/0999/44/02087 від 25.04.2007 року, яка складає 116008,77 доларів США (сто шістнадцять тисяч вісім тисяч доларів США 77 центів) або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD - 14,804225 грн.) - 1 717419,94 грн. (один мільйон сімсот сімнадцять тисяч чотириста дев"ятнадцять гривень 94 копійок).Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон Капітал" суму заборгованості за кредитним договором №012/2180/1/22454 від 04.09.2008 року, яка складає 34102,71 доларів США (тридцять чотири тисячі сто два долари США, 71 центів) або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD - 14,804225 грн.) - 504864,20 грн. (п"ятсот чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири гривні 20 копійок). В рахунок погашення на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон Капітал" за кредитними договорами в розмірі 3 801 255, 56 грн.(три мільйони вісімсот одна тисяча двісті п"ятдесят п"ять грн. 56 копійок), або еквівалент в іноземній валюті - 256768,29 доларів США (двісті п"ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят вісім доларів США 29 центів), звернути стягнення на предмет іпотеки: торгово-виробничий сервісний центр, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON]., 01 вересня 2010 року за реєстровим № 684, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал» понесені при поданні позовної заяви витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок). 22 січня 2015 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву в якій зазначає, що 13 січня 2015 року в порядку ст.37 ЦПК України судом було в порядку правонаступництва замінено позивача з ПАТ "Фідобанк" на ТОВ "Грифон Капітал". Заміна позивача мотивована тим, що 31 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грифон Капітал" було укладено договір про відступлення права вимоги №14-ГК (із додатками), у відповідності до якого первісним кредитором було відступлено право вимоги за кредитними зобов"язаннями [PERSON] перед ПУАТ "Фідобанк" за кредитними договорами №014/2180/4/07274, 014/0999/44/02087, 012/2180/1/22454. Відповідно до умов вказаних договорів до ТОВ "Грифон Капітал" перейшли право вимоги за кредитними зобов"язаннями [PERSON], а також всі інші, пов"язані з ними права, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У відповідності до ч.1 ст.123 ЦПК України, відповідач має право пред"явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов"язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч. 123 ЦПК України). Цивільна справа за позовом ТОВ «Грифон Капітал» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, по суті не розглядалася. Згідно постанови Верховного Суду України від 10 липня 2007 року по справі № 26/347-06-6531 на підставі приведеного в ЦКУ визначення договору факторингу, прийшов до висновку, що та кий договір направлений на фінансування однією стороною другої сторони шляхом передачів її розпорядження певної суми грошових коштів. Тобто в цьому випадку має місце факт надання фактором послуги. Така послуга надається за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану останнім фінансову послугу. З чого випливає, що якщо по договору за певну винагороду відступляться право вимоги грошового боргу, то такий договір є договором факторингу, при цьому фактором може бути тільки банк або фінансова установа, а також фізична особа-підприємець, яка має право у відповідності з законом здійснювати факторингові операції. Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт (ч. 1 cт. 1079 ЦК). Законодавець чітко визначає його суб'єктний склад. Так, у якості фактора можуть виступати дві категорії суб'єктів: 1. банки (економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації яких визначається Законом України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р.).2. фінансові установи (що діють відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності). Юридична особа, що має намір надавати послуги з факторингу повинна набути статусу фінансової установи, якою згідно зі ст. 1 вказаного Закону є юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. Пунктом 1 ч.1 ст. 1 наведеного Закону встановлюється, що виключним видом діяльності фінансових установ є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інших послуг (операцій), пов'язаних з наданням фінансових послуг. Однак, ТОВ «Грифон» не є ні банком, ні фінансовою установою, не кажучи вже про те що є фізичною особою-підприємцем, яка має право у відповідності за законом здійснювач факторингові і операції. Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам и цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Як визначено в ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч. 1 cт. 216 ЦК України). Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою (ч. 5 cm. 216 ЦК України). Таким чином, договір про відступлення права вимоги № 14-ГК із додатками від 31 жовтня 2014 року, що укладений між ПАТ «Фідобанк» і ТОВ «Грифон Капітал», укладено з порушенням вимог цивільного законодавства, тобто укладено з юридичною особою що не є банком чи фінансовою установою, а тому є недійсним. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами cт. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні Представник Позивача Іващенко І.О. прохає уточнені позовні вимоги задовольнити повністю, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити повністю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, раніше до суду надавав письмові заперечення (а.с.107, а.с.169), прохає відмовити в задоволенні позову позивача повністю, наполягає на задоволенні зустрічного позову свого довірителя. Заслухавши Представника Позивача Іващенко І.О., Представника відповідача [PERSON] - [PERSON], вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, приходжу до наступних висновків. Стаття 10 ЦПК України наголошує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Як встановлено в судовому засіданні між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та [PERSON] 30 листопада 2007 року було укладено кредитний договір № 014/2180/4/07274, відповідно до якого банком було надано кредит у розмірі 70 000,00 доларів США с кінцевим терміном повернення 29.11.2017 року. Кредитні кошти надавалися для ремонту та реконструкції нежитлового приміщення.(а.с.17-18). В зв'язку з підписанням сторонами додаткових угод щодо реструктуризації заборгованості (а.с.19,20-21,22-23,24,25), неодноразово змінювався розмір наданого кредиту (у підсумку склав 86 563,40 доларів США) та кінцевий термін повернення кредиту - 29 листопада 2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON]. за цим кредитним договором банком було укладено наступні договори. Договір іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), укладений з [PERSON], предметом якого є торгово-виробничий сервісний центр, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається з: магазину, загальною площею 330,7 кв.м.; виробничого сервісного центру із службовою прибудовою та тамбуром, загальної площею 1 116,1 кв.м.(а.с.62-67). Пунктом 1 Додаткової угоди № 5 від 14 листопада 2012 року (а.с.25) до кредитного договору передбачено повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата проценті (відсотків) за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісячно 1 числа кожного місяця, згідно з Графіком погашення, наведеним у додатку № 1 ді цієї Додаткової угоди. (а.с.26). Відповідно до п. 9.1 кредитного договору Позичальник зобов'язаний за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом передбаченими положеннями цього Договору позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Згідно п. 5.2. Договору іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо у момені настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, утворилася заборгованість в загальному розмірі 1 183 048,77 гри., в т.ч.: -прострочена заборгованість за кредитом - 210548,73 грн.; -строкова заборгованість за кредитом - 786042,71; -прострочена заборгованість за відсотками - 163413,85 грн.; -строкова заборгованість за відсотками - 3071,74 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 11128,76 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 8842,98 грн. Крім того, між ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж», (правонаступником якого надалі став ВАТ «Ерсте Банк» та надалі ПАТ «Фідобанк») та [PERSON] 25.04.2007 р. було укладено кредитний договір № 014/0999/44/02087, відповідно до якого банком було надано кредит у розмірі 80 000,00 доларів США с кінцевим терміном повернення 24.04.2017 року. Кредитні кошти надавалися для придбання та ремонту нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS].(а.с.28 -29). В зв'язку з підписанням сторонами додаткових угод щодо реструктуризації заборгованості (а.с.30,31-32,33-34,35,36), неодноразово змінювався розмір наданого кредиту (у підсумку склав 94 228,18 доларів США) та кінцевий термін повернення кредиту - 24 квітня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за цим кредитним договором банком було укладено наступні договори: 1.Договір іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), укладений з [PERSON], предметом якого є торгово-виробничий сервісний центр, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається з: магазину, загальною площею 330,7 кв.м.;виробничого сервісного центру із службовою прибудовою та тамбуром, загальною площею 1 116,1 кв.м. (а.с.62-67). 2.Договір поруки № 014/0999/44/02087ПФО від 25 квітня 2007 року, укладений з [PERSON] відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0999/44/02087 від 25 квітня 2007 року та всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в повному обсязі цих зобов'язань.(а.с.57). На підставі п. 1 Додаткової угоди № 5 від 14 листопада 2012 року до кредитного договору повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів (відсотків) за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісячно 15 числа кожного місяця, згідно з Графіком погашення, наведеним у додатку № 1 до цієї Додаткової угоди. У відповідності до п. 9.1 кредитного договору Позичальник зобов'язаний за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом передбаченими положеннями цього Договору, позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Згідно умов п. 2.1 договору поруки № 014/0999/44/02087ПФО від 25 квітня 2007 року (а.с.57) сторони договору визначають, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, комісійної винагороди, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Відповідно до п. 5.2. Договору іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість в загальному розмірі 1 287 988,48 грн., в т.ч.: -прострочена заборгованість за кредитом - 254258,99 грн.; -строкова заборгованість за кредитом - 830575,91; -прострочена заборгованість за відсотками - 176824,25 грн.; -строкова заборгованість за відсотками - 3343,68 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 13438,58 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 9547,07 грн. Також, між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та [PERSON] 04 вересня 2008 року було укладено кредитний договір № 012/2180/1/22454 відповідно до якого банком було надано кредит у розмірі 23 560,00 доларів США с кінцевим терміном повернення 03.09.2011 року. Кредитні кошти надавалися для придбання обладнання.(а.с.39 - 42). В зв'язку з підписанням сторонами додаткових угод щодо реструктуризації заборгованості (а.с.53,54,55,56), неодноразово змінювався розмір наданого кредиту у підсумку склав 86 563,40 доларів США та кінцевий термін повернення кредиту - 03.09.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за цим кредитним договором банком було укладено наступні договори: 1.Договір іпотеки (реєстр. № 690 від 01 вересня 2010 року), укладений з [PERSON] предметом іпотеки якого є торгово-виробничий сервісний центр, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається з: магазину, загальною площею 330,7 кв.м. ; виробничого сервісного центру із службовою прибудовою та тамбуром, загальною площею 1 116,1 кв.м. 2. Договір поруки № 012/2180/1/22454 пфо від 04 вересня 2008 року (а.с.51), укладений з [PERSON], відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 012/2180/1/22454 від 04 вересня 2008 року та всіх додаткових угод, і будуть укладені до нього, в повному обсязі цих зобов'язань. Пунктом 1 Додаткової угоди № 5 від 14 листопада 2012 року до кредитного договору передбачено повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплата процентів (відсотків) за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісячно 15 числа кожного місяця, згідно з Графіком погашення, наведеним у додатку № 1 , цієї Додаткової угоди. У відповідності до п. 10.2 кредитного договору Позичальник зобов'язаний за порушення строків повернення кредиту (в т.ч. частково), сплати нарахованих відсотків сплатити пеню в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Умовами п. 1.2 договору поруки № 012/2180/1/22454 пфо від 04.09.2008 р. передбачено, що Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань, що випливають з укладеного між Кредитором та Позичальником Кредитного договору та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно, зобов'язань щодо повернення у встановлений Кредитним договором строк суми Кредиту, сплати в порядку та строки, визначені Кредитним договором, процентів за користування Кредитом та/або комісій, можливої неустойки (пені, штрафів). На підставі п. 5.2. договору іпотеки (реєстр. № 690 від 01.09.2010 p.), іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на Предмет Іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійноївинагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Листами-вимогами про порушення зобов"язання за кредитним договором (а.с.72,73,74)Позивач неодноразово звертався до Відповідачів [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. з вимогою сплатити заборгованість по кредиту, однак Відповідачі ніяк не реагують на прохання банку, всі попередження були залишені без розгляду та ними не було вжито заходів щодо погашення зазначеної заборгованості . Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість в загальному розмірі 377963,97 грн., в т.ч.: -прострочена заборгованість за кредитом - 146141,17 грн.; -строкова заборгованість за кредитом - 165625,07; -прострочена заборгованість за відсотками - 54383,84 грн.; -строкова заборгованість за відсотками - 999,34 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 7811,17 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 3003,38 грн. Що стосується правонаступництва ПУАТ «Фідобанк», то 29 квітня 2013 року, згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Публічног акціонерного товариства «Ерсте Банк», найменування Банку змінено з ПАТ «Ерсте Банк» на Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк» (державна реєстрація 24.05.2013 року Статуту Банку). 30 жовтня 2013 року на підставі рішення Загальних зборів акціонерів банку був затверджений передавальний акт, у відповідності до якого Банку було передано усе майно, права та обов'язки ПАТ «Фідокомбанк». В зв'язку з цим рішенням Спільних загальних зборів акціонерів від 14 грудня 2013 року було затверджено статут публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в новій редакції, який, в свою чергу, було погоджено НБУ (27.12.2013 р.) та проведено держану реєстрацію змін до установчих документів (30.12.2013 року). Таким чином, станом на теперішній час, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «Престиж», створеного у формі відкритого акціонерного товариства, відкритого акціонерного товариства «Ерсте банк», Публічного акціонерного товариства «Ерсте банк» та Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк». 13 січня 2015 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву, згідно якої 31 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (надалі первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал» (надалі - Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги № 14-ГК (із додатками), у відповідності до якого первісним кредитором було відступлено право вимоги за кредитними зобов'язаннями [PERSON] перед ПУАТ «Фідобанк» за кредитними договорами № 014/2180/4/07274, 014/0999/44/02087, 012/2180/1/22454. Відповідно до умов зазначеного Договору до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал» перейшли права вимоги за кредитним зобов'язанням [PERSON], а також всі інші, пов'язані з ними права, в обсязі і на шовах, що існували на момент переходу цих прав. (а.с.116-120), що також підтверджується Актом приймання-передачі прав вимоги за Договором про відступлення права вимоги №14-ГК від 31 жовтня 2014 року. (а.с.122), договором №1/14-ГК про відступлення права за договорами іпотеки (а.с.123-125), договором №2/14-ГК про відступлення права за договорами застави (а.с.128-130). Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов'язанні, зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал» є новим кредитором у фінансових правовідносинах між первісним кредитором та [PERSON], який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.134-135) та має свій Статут (а.с.136-148) Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв"язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питання можливості правонаступництва суд аналізує відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал" є правонаступником ПУАТ «Фідобанк». Станом на 10 листопада 2014 року заборгованість [PERSON]. за кредитними договорами складає: - за кредитним договором № 014/0999/44/02087 від 25.04.2007 року складає 116 008, 77 доларів США (сто шістнадцять тисяч вісім тисяч доларів США, 77 центів) або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD - 14, 804225 гривень) - 1 717 419, 94 гривень ( один мільйон сімсот сімнадцять тисяч чотириста дев'ятнадцять гривень 94 копійок). - за кредитним договором № 012/2180/1/22454 від 04.09.2008 року складає 34 102,71 доларів США (тридцять чотири тисячі сто два долари США, 71 центів) або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD - 14, 804225 гривень) - 504 864, 20 гривень (п"ятсот чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири гривні 20 копійок). - за кредитним договором № 014/2180/4/07274 від 30.11.2007 року складає 106 656,81 доларів США (сто шість тисяч шістсот п'ятдесят шість доларів США 81 цент) або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD - 14, 804225 гривень) - 1 578 971, 42 гривень ( один мільйон п'ятсот сімдесят вісім тисяч дев'ятсот сімдесят одна гривня 42 копійки). Всього сума боргу складає 3 801 255, 56 гривень (три мільйони вісімсот одна тисяча двісті п'ятдесят п'ять гривень 56 копійок), або еквівалент в іноземній валюті - 256768,29 доларів США (двісті п'ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят вісім доларів США 29 центів), що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с.258). Згідно з частиною 2 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, крім прав і обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього розгляду справи збільшити розмір позовних вимог. Відповідно до статті 37 ЦК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи, на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчиненні в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) або дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор (крім випадків передбачених статтею 515 ЦК України) може бути іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань, наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 624 ЦК України визначено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтями 572, 575 Цивільного Кодексу України визначено, що в силу застави кредитор ( заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави). Іпотека є застава нерухомого майна, що залишається у володіння заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року (із змінами,внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільнихі кримінальних справ №7 від 7 лютого 2014 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", визначено, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою ст.554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ст.12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. На підставі п. 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 1 ст. 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченої заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно п.4 ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Як вбачається з ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна,пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Позичальник є відмінною особою від іпотекодавця. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз"яснив право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту,стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір у сумі 3654,00 грн. який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви (а.с.81) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved