Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

У серпні 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Міністерство освіти та науки України про встановлення фактів, що мають юридичні значення, а саме визнання факту належності заявнику диплому серії [NUMBER] , виданого Севастопольським приладобудівним інститутом 30.06.1980, а також додатку до вказаного диплому. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 30.06.1980 Севастопольським приладобудівним інститутом йому було видано диплом [NUMBER] і додаток до диплому серії [NUMBER]. У поточному році у заявника виникла необхідність отримання штампу апостилю на вище зазначений диплом та додаток до нього, у зв`язку з чим 23.07.2019 він звернувся до ГП "Інформаційно-іміджевий центр" Міністерства освіти і науки України. Проте заявнику було надано відповідь від 05.08.2019 №20.4.2-AS/81 про неможливість отримання інформації, необхідної для проставлення апостиля через недоступність архівів таких навчальних закладів, що знаходяться або знаходилися на тимчасово окупованій території (Автономна Республіка Крим, м. Севастополь) згідно ЗУ від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та унеможливлення проставлення апостиля Міністерства освіти і науки України на зазначених документах на невизначений термін. За викладених обставин, заявник був змушений звернутися до суду із даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви заявником, [PERSON] заявлені вимоги підтримує повністю з викладених у заяві підстав і просить справу розглянути без його участі, заяву задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, попередньо надіслав заяву в якій при ухваленні рішення покладається на розсуд суду і просить справу розглядати у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що у 1980 році [PERSON] закінчив повний курс Севастопольського приладобудівного інституту за спеціальністю 1202 "Промислове та цивільне будівництво" та 30.06.1980 Севастопольським приладобудівним інститутом [PERSON] було видано диплом [NUMBER] і додаток до диплому серії [NUMBER]. (а.с. 7-9) Так, заявник зазначає про необхідність отримання штампу апостилю на вище зазначений диплом та додаток до нього. З матеріалів справи вбачається, що для отримання даного штампу [PERSON] звертався до ГП "Інформаційно-іміджевий центр" Міністерства освіти і науки України, разом з тим, ним було отримано відповідь від 05.08.2019 №20.4.2-AS/81, відповідно до якої неможливо отримати інформацію, необхідну для проставлення апостиля через недоступність архівів таких навчальних закладів, що знаходяться або знаходилися на тимчасово окупованій території (Автономна Республіка Крим, м. Севастополь) згідно ЗУ від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", що унеможливлює проставлення апостиля Міністерства освіти і науки України на зазначених документах на невизначений термін. (а.с. 5) Відповідно до п.1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення повністю. На підставі наведеного, ст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved