Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач прокуратура Херсонської області посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що 02 лютого 2016 року близько 19.00 годин відповідач [PERSON], керуючи технічно справним службовим автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], здійснюючи рух у своїй смузі руху по автодорозі "Херсон-Каховка-Генічеськ" 26 км. + 484 м. на території Білозерського району Херсонської області, зі сторони м.Херсона в напрямку м.Каховка Херсонської області, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, порушуючи вимоги п.2.3 (б), п.12.3 Правил дорожнього руху України, маючи об'єктивну можливість виявити напівпричеп LOHR C2H99S, державний номерний знак [NUMBER], який був приєднаний до автомобіля DAF FTCF 75, державний номерний знак [NUMBER], та стояв частково у попутному напрямку руху з увімкненими аварійною сигналізацією та габаритними вогнями, завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу, аж до його зупинки, або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним напівпричепом, що спричинило пошкодження автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності позивачеві. За даним фактом 26 лютого 2018 року відповідач [PERSON] був засуджений вироком Білозерського районного суду Херсонської області за ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок кримінального правопорушення прокуратурі Херсонської області, як власнику пошкодженого автомобіля, було заподіяно майнову шкоду на суму 54672,71 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь. Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року (л/с 57) відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 30 травня 2018 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (л/с 68-72), яким він заперечив проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачеві прокуратурі Херсонської області. Він вважає, що розмір майнової шкоди, заподіяної позивачеві, повинен визначатись за балансовою вартістю пошкодженого автомобіля, яка становить близько 25 тис.грн., а не за висновком експертного дослідження, яким розмір шкоди визначено в сумі 54672,71 грн. Крім того, відповідач вважає, що позивач повинен був отримати відшкодування шкоди за рахунок страхових виплат, а не шляхом пред'явлення позову до нього. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. 20 червня 2018 року до суду від позивача прокуратури Херсонської області надійшла відповідь на відзив (л/с 73-76, 87-92), якою позивач підтвердив заявлені позовні вимоги та пояснив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача [PERSON], був пошкоджений автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності позивачеві. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження встановлено, що ринкова вартість вказаного транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди становить 54672,71 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 64677,21 грн. При цьому експерт дійшов висновку про економічну недоцільність виконання ремонтних робіт, оскільки їх вартість перевищує ринкову вартість автомобіля. Враховуючи непридатність автомобіля до подальшої експлуатації, розмір шкоди визначається на рівні ринкової вартості транспортного засобу. Службовий автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], був застрахований позивачем у ПАТ "Страхова група Ю.Бі.Ай.". Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. В даній цивільній справі не мають місця страхові правовідносини, оскільки відповідач заподіяв шкоду внаслідок кримінального правопорушення. 18 липня 2018 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення (л/с 93-95), якими вона заперечила проти позовних вимог та пояснила, що спір між сторонами виник з трудових правовідносин, тому повинен вирішуватись за нормами Кодексу законів про працю України. Відповідно до ч.3 ст.233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду про відшкодування працівником матеріальної шкоди, заподіяної підприємству (установі, організації), встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Днем виявлення заподіяної шкоди треба вважати день дорожньо-транспортної пригоди, тобто 02 лютого 2016 року. Відповідно, строк позовної давності за вимогою про відшкодування майнової шкоди сплинув 03 лютого 2017 року. Заявляє про застосування позовної давності. Крім того, відповідно до ч.1 ст.135-3 КзпП розмір шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, визначається за фактичними витратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Отже, розмір майнової шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок пошкодження автомобіля, повинен визначатись на рівні балансової вартості транспортного засобу. Просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю та спливом позовної давності. 14 серпня 2018 року до суду від позивача прокуратури Херсонської області надійшли пояснення (л/с 104-107), в яких позивач додатково пояснив, що шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], за даними бухгалтерського обліку не відображено. Так, згідно Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 116, розмір таких збитків визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. З метою визначення майнової шкоди, завданої позивачеві, Херсонською торгово-промисловою палатою проведено незалежну оцінку пошкодженого автомобіля. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження встановлено, що розмір майнової шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 54672,71 грн. Крім того, вважає необґрунтованою заяву представника позивача щодо спливу позовної давності, оскільки вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, відповідно - у заподіянні майнової шкоди, була встановлена 26 лютого 2018 року вироком Білозерського районного суду Херсонської області. Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року (л/с 109) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача прокуратури Херсонської області Капустін М.В. підтримав позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечили проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 02 лютого 2016 року близько 19.00 годин відповідач [PERSON], керуючи технічно справним службовим автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], здійснюючи рух у своїй смузі руху по автодорозі "Херсон-Каховка-Генічеськ" 26 км. + 484 м. на території Білозерського району Херсонської області, зі сторони м.Херсона в напрямку м.Каховка Херсонської області, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, порушуючи вимоги п.2.3 (б), п.12.3 Правил дорожнього руху України, маючи об'єктивну можливість виявити напівпричеп LOHR C2H99S, державний номерний знак [NUMBER], який був приєднаний до автомобіля DAF FTCF 75, державний номерний знак [NUMBER], та стояв частково у попутному напрямку руху з увімкненими аварійною сигналізацією та габаритними вогнями, завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу, аж до його зупинки, або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним напівпричепом, що спричинило пошкодження автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності позивачеві прокуратурі Херсонської області. За даним фактом 26 лютого 2018 року відповідач [PERSON] був засуджений вироком Білозерського районного суду Херсонської області за ч.1 ст.286 КК України. 29 березня 2018 року вказаний вирок суду набрав законної сили. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні 02 лютого 2016 року дорожньо-транспортної пригоди повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачеві прокуратурі Херсонської області, як власнику пошкодженого автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], була заподіяна майнова шкода. З висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню технічного стану автомобільної техніки від 03 жовтня 2016 року № Вэ-398, проведеного експертом Херсонською Торгово-промисловою палатою (л/с 6-46) вбачається, що ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], становить 54672,71 грн. Вартість відновлювального ремонту цього автомобіля внаслідок його пошкодження 02 лютого 2016 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 64677,21 грн. Виконувати відновлювальний ремонт автомобіля є економічно недоцільно, оскільки вартість ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля. Таким чином, розмір майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], визначається на рівні ринкової вартості транспортного засобу на момент пошкодження та становить 54672,71 грн. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Згідно ч.1 ст.130 КзпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно п.3 ч.1 ст.134 КзпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Згідно ч.1, ч.2, ч.4 ст.135-3 КзпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. Законодавством може бути встановлено окремий порядок визначення розміру шкоди, що підлягає покриттю, в тому числі у кратному обчисленні, заподіяної підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір. Згідно п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі або суб'єкту господарювання з державною часткою в статутному (складеному) капіталі, у разі встановлення фактів розкрадання, нестачі, знищення, псування майна застосовується Методика оцінки майна, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року № 1891, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року № 1033 (надалі - Методика). Згідно п.103 Методики - положення цього розділу застосовуються для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі в особі державних органів, державних підприємств; територіальній громаді в особі органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення факту розкрадання, нестачі, знищення, псування майна. Згідно п.104 Методики - визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки. Згідно п.108 Методики - у разі неможливості фізичного відновлення пошкодженого майна або коли вартість його відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових, які зазнали пошкодження, та знос, що не підлягає усуненню під час ремонту, в сумі не меншій за ринкову вартість такого майна до завдання майнової шкоди, розмір реальних збитків дорівнює ринковій вартості неспеціалізованого майна, визначеній із застосуванням порівняльного та (або) дохідного підходів, або залишковій вартості відтворення (заміщення) спеціалізованого майна, визначеній із застосуванням витратного підходу, виходячи з його стану до розкрадання, нестачі, знищення, псування. За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір майнової шкоди, заподіяної з вини відповідача [PERSON] позивачеві прокуратурі Херсонської області внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], визначається на рівні ринкової вартості транспортного засобу на момент пошкодження та становить 54672,71 грн. Суд критично оцінює заяву представника позивача [PERSON] щодо застосування позовної давності на підставі ч.3 ст.233 КзпП України. Так, згідно ч.3 ст.233 КзпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Цей річний строк обчислюється з дня виявлення прямої дійсної шкоди. Час, що пройшов до виявлення шкоди, значення для вирішення питання про строк, в межах якого можливе притягнення працівника до матеріальної відповідальності, не має. Вина відповідача [PERSON] у пошкодженні автомобіля, відповідно - в заподіянні позивачеві майнової шкоди, була встановлена 26 лютого 2018 року вироком Білозерського районного суду Херсонської області. Отже, саме з цієї дати необхідно обчислювати строк, в межах якого можливе притягнення працівника до матеріальної відповідальності. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача прокуратури Херсонської області майнову шкоду в сумі 54672,71 грн. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved