Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , як спадкоємця після смерті [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 08.01.2018 року позичальник [PERSON] помер. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] проживав із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а отже вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 12.08.2019 року позивачем було направлено відповідачу лист-претензію щодо сплати заборгованості за кредитним договором, однак жодних дій відповідачем вчинено не було. В зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, яка станом на день смерті позичальника становила 6846,85 грн. та судові витрати. З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 03.02.2020 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідач отримав 17.03.2020 року. У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, зазначив, що не є спадкоємцем після смерті [PERSON] 18.05.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій викладені пояснення аналогічні поясненням в позовній заяві. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось \~Суд, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень за позовом, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що 02.10.2012 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір у виді договору приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку", які розміщені на сайті www.privatbank.ua та які разом із заявою становлять Договір про надання банківських послуг відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10.01.2018 року Кодимським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Станом на день смерті боржника заборгованість за кредитним договором, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 6846,85 грн. 09.10.2018 року позивачем як кредитором померлого [PERSON] до Кодимської районної державної нотаріальної контори була направлена претензія щодо включення кредиторської вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу. Одночасно позивач просив повідомити банк чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, а також повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком. Крім того, просив надіслати на адресу кредитора інформацію стосовно звернення із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника. Згідно відповіді, наданої позивачу Кодимською районною державною нотаріальною конторою №1934/01-16 від 21.11.2018 року спадкоємці після смерті [PERSON] не звертались, спадкова справа не заводилась. 12.08.2019 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідача [PERSON] направлено лист-претензію, якою банк пред`явив останньому свої вимоги про стягнення заборгованості як спадкоємцю померлого [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ст.ст.1268, 1269 ЦК України. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зазначені вище норми підлягали б застосуванню за умови, що відповідач є спадкоємцем боржника. Однак, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкоємці в нотаріальну контору не звертались, садкова справа не заводилась (відповідь Державного нотаріуса Кодимської РДНК №474/01-16 від 04.06.2020 року). Що стосується тверджень позивача щодо проживання відповідача [PERSON] на час відкриття спадщини разом із [PERSON] , який помер [INFO] суд зазначає наступне. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер [INFO] . Із матеріалів справи встановлено, що він був зареєстрований по [ADDRESS] , звідки 10.01.2018 року був знятий з реєстрації в зв`язку зі смертю. Відповідач [PERSON] також був зареєстрований за вказаною адресою, однак був знятий з реєстрації місця проживання [INFO] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого 05.09.2003 року Кодимським РВ УМВС України в Одеській області. Тобто на час відкриття спадщини він та боржник за кредитним договором [PERSON] разом не проживали, а тому норми ч.3 ст.1268 ЦК України застосуванню не підлягають і відповідач вважається таким, що спадщину не прийняв. В судовому засіданні також встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відсутні відомості про зареєстровані речові права на будь-яке нерухоме майно, належне [PERSON] , відповідно відсутні заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги, що протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, відповідач [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на час відкриття спадщини разом з ним не проживав, тому не вважається таким, що спадщину прийняв. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed