Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

03.12.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, яка підписана представником позивача за довіреністю - Гандзьошиним Р.М., в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по сплаті наданих освітніх послуг у розмірі 40 136, 57 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 24.10.2014 р. між Національним фармацевтичним університетом, в особі ректора Черних В.П., приватним підприємством «ДЕН» в особі директора Данілова А.Є., що діє на підставі статуту та [PERSON] було укладено Контракт № 134-14/о, предметом якого є надання освітніх послуг. Згідно п. 1.1. Контракту позивач зобов'язується за рахунок коштів відповідача, направленого Фірмою на навчання, здійснити освітню підготовку для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня магістр за спеціальністю "Фармація". Загальна вартість освітніх послуг повинна бути сплачена відповідачем позивачу у сумі, що у гривні становила еквівалент 14 500 доларів США, що за один навчальний рік становить 2900 доларів США. Відповідно до п. 3.4. та п. 3.6. Контракту відповідач повинен посеместрово сплачувати суму еквівалентну 1450 доларів США. На підставі наказу ректора № 380 від 26.09.2014 р. відповідача було зараховано на 1 курс навчання за спеціальністю "Фармація" на денну форму. Наказом ректора № 191-ст від 17.07.2017 р. відповідача відраховано за порушення умов контракту. Згідно із п. 2.3.2 Контракту відповідач зобов'язувався своєчасно вносити плату за навчання позивачу. Остання оплата здійснена відповідачем 20.04.2017 р. [PERSON] має заборгованість у розмірі 1541,87 доларів США, що становить 40136,57 грн., яку добровільно не сплатив у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.12.2018 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 17.12.2018 р. до канцелярії суду надійшла заява представника позивача Гандзьошина Р.М. в якій він просив розглянути справу та винести рішення без присутності представника позивача на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.25). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином (а.с.23, 28, 30). Відповідно до ухвали суду від 12.02.2019 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 24.10.2014 року між Національним фармацевтичним університетом (виконавець), в особі ректора Черних Валентина Петровича, приватним підприємством «ДЕН», в особі директора Данілова Антона Євгеновича, що діє на підставі статуту та [PERSON] укладено Контракт № 134-14/о, предметом якого є надання освітніх послуг (а.с. 7-8). Згідно п. 1.1. Контракту Виконавець зобов'язується за рахунок коштів Студента, направленого Фірмою на навчання, здійснити освітню підготовку для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня магістр за спеціальністю "Фармація", строк навчання 5 років. Пунктом 3.1. Контракту визначено, що загальна вартість освітніх послуг повинна бути сплачена відповідачем позивачу у сум, що у гривні становила еквівалент 14 500 доларів США, що за один навчальний рік становить 2900 доларів США. Пункт 3.4. Контракту визначає, що Студент самостійно або Фірма за його дорученням вносить плату за освітні послуги у відповідності із визначеним порядком оплату шляхом перерахування на валютний рахунок Виконавця в доларах США або на розрахунковий рахунок по курсу НБУ на день оплати. Відповідно до п. 3.6. Контракту Студент повинен щосеместрово сплачувати суму еквівалентну 1450 доларів США. Згідно із п. 2.3.2 Контракту відповідач зобов'язується своєчасно вносити плату за навчання позивачу, а також Фірмі за надані послуги відповідно до п. 3 Контракту. Відповідно до п.2.3.3. Контракту відповідач мав дотримуватися Конституції України, законодавства України, правил перебування іноземних громадян на території України, вимог Положення про навчання іноземних громадян в Україні, правила внутрішнього розпорядку Виконавця та інших правил, встановлених позивачем для Студентів. Відповідно до п. 4.2. Контракту освітні послуги припиняються у випадку несплати чи неповної оплати освітніх послуг студентом у строки встановлені Контрактом. Наказом ректора № 380 від 26.09.2014 р. відповідача було зараховано на 1 курс навчання за спеціальністю "Фармація" на денну форму (а/с. 9). Наказом ректора № 191-ст від 17.07.2017 р. відповідача відраховано за порушення умов контракту - борг 1541,87 доларів США (а.с. 10). Згідно довідки про оплату за навчання студента [PERSON], останній має заборгованість - 1541,87 доларів США, що на день нарахування становить 40136,57 грн. за курсом НБУ (а.с. 11-12). Згідно із паспортом, [PERSON] є громадянином Республіки Узбекистан (а.с. 13). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України. Законом України "Про вищу освіту" передбачено, що Правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України (ч. 2 ст. 4). Порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання є підставою для відрахування студента (п. 5 ч. 1 ст. 46). Приписами ч. 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно із ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані освітні послуги, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. У разі порушення зобов'язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Контракту №134-14/о. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що на час розгляду справи відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за надані йому освітні послуги у добровільному порядку, не подано будь-яких зустрічних позовних вимог або заяв і будь-яких клопотань з боку відповідача стосовно розміру заборгованості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4265 від 29.10.2018 р. (а.с.2). Пред'явлений ним позов задоволений повністю, таким чином, суд стягує з [PERSON] на користь позивача суму сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved