Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

25.03.2015 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулося КВП "Краматорська тепломережа" до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що КВП "Краматорська тепломережа" здійснювало постачання теплової енергії та гарячої води відповідачу для квартири [ADDRESS], власниками якої являються відповідачі. За період з березня 2009 року по серпень 2014 року включно, внаслідок неналежної оплати послуг, за відповідачами утворилась заборгованість у сумі 4223,10 грн., яку просили стягнути з відповідачів, а також судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, додатково пояснив, що вже після звернення з вказаним позовом до суду між КВП "Краматорська тепломережа" та [PERSON] було укладено договір розстрочки боргу в тому числі й боргу заявленого у позові. На теперішній час відповідачка здійснює щомісячні виплату у сумі 179,68 грн. в рахунок погашення боргу, але поточні платежі сплачуються частково. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги визнає частково, дійсно вона має борг із сумою боргу вона згодна, але 06.04.2015 року вона із позивачем уклала договір розстрочки боргу та в теперішній час погашає заборгованість за вказаним договором. Вказана квартири належить їй та її сину [PERSON] на підставі свідоцтва про право на приватизацію. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясував обставини справи, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що згідно адресної довідки та довідки про склад сім'ї відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до розрахунку ціни позову, заборгованість відповідачів перед позивачем за період з березня 2009 року по серпень 2014 року включно, складає 4223,10 грн. (а.с. 5-6). Відповідно до копії договору, укладеного 06 квітня 2015 року між позивачем та відповідачкою [PERSON], тепломережа довірило, а відповідачка зобов'язалася погасити заборгованість що виникла в сумі 5390,45 грн. протягом 30 місяців по 179,68 грн. щомісячно. (а.с.23) Відповідно до копії платіжних квитанцій відповідачкою [PERSON] у квітня та травні 2015 року сплачено позивачу за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води по 179,68 грн. кожного місяця (а.с.24). Відповідно до ст.604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про зміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Таким чином, враховуючи, що сторони добровільно уклади договір реструктуризації боргу від 06.04.2015 року, чим встановили нові зобов'язання, в тому числі й по погашенню заявленого в позові боргу, на теперішній час ці зобов'язання відповідачкою виконуються, суд приходить до висновку, що позов про стягнення боргу по факту отримання позивачем послуг за вказаний період не обґрунтований, бо мало місце припинення зобов'язання за домовленістю сторін шляхом зміни первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація). Також згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати з відповідачів не стягується.

Outcome: dismissed