Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

24 вересня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу. В обґрунтування позову Моторне (транспортне) страхове бюро України посилалося на те, що 26 січня 2017 року з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем Газель 3302-414, державний номерний знак [NUMBER] , скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль Рено Кенго, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіль належить останньому на праві власності. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року справу про адміністративне правопорушення № 183/417/17 відносно відповідача [PERSON] за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року скасовано постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року, визнано відповідача [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем виплачено відшкодування [PERSON] в розмірі 6 777,09 грн., крім того позивачем понесені витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 958,00 грн., що разом становить 7 735,09 грн. Позивач звернувся до відповідача із проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була В зв`язку з наведеним, в позовній заяві Моторне (транспортне) страхове бюро України просило суд стягнути на його користь з [PERSON] витрати, пов`язані з регламентною виплатою в порядку регресу в сумі 7 735,09 грн., а також, судові витрати у справі. Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача, Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, згідно позовної заяви просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно опублікованого оголошення 28.10.2019 року на офіційному веб-порталі судової влади України про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов до нижче наступного. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року справу про адміністративне правопорушення № 183/417/17 відносно відповідача [PERSON] за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року скасовано постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2017 року, визнано відповідача [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно постанови суду, встановлено, що 26 січня 2017 року о 08 год. 00 хв. [PERSON] керував автомобілем Газель 3302-414, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Квіткова, 1 в с. Голубівка, та проїжджаючи повз стоячого автомобіля марки Рено Кенго, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , не витримав безпечний інтервал, чим скоїв дорожньо-транспортну пригоду та порушив вимоги п. п.2.10а, 13.1 ПДР, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. У відповідності до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі Закон України № 1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників земних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодуванню шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно до вимог п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників земних транспортних засобів. На підставі п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 26 червня 2017 року [PERSON] подав позивачу заяву про виплату грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем в порядку ст. 35, п.п. а) ст.41.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту № 20-07-17Р про оцінку транспортного засобу від 02 серпня 2017 року, з урахування ПДВ складає 7 568,51 грн. На підставі довідки № 1 від 04серпня 2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, Наказу заступника генерального директора МТСБУ №8009 від 06 вересня 2017 року, позивачем виплачено відшкодування [PERSON] в розмірі 6 777,09 грн., що також підтверджується платіжним дорученням № 1259199 від 06 вересня 2017 року. Крім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило послуги аварійного комісара у розмірі 958,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1236534 від 28 серпня 2017 року та рахунком фактурою № СФ-0145 від 08 серпня 2017 року. 11 липня 2017 року позивач звернувся до відповідача із вимогою № 3.1-05/15948 про добровільне відшкодування витрат. Доказів сплати виплаченої суми страхового відшкодування відповідачем суду не надано. Згідно зі ст.27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 6 777,09 грн., виплаченого страхового відшкодування. Крім того, умови та порядок провадження діяльності аварійних комісарів, які з`ясовують причини настання страхового випадку та визначають розмір збитків відповідно до Закону України "Про страхування", визначені Типовим положенням про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 8 від 05 січня 1998 року, відповідно до ст. ст. 2, 5 якого аварійний комісар - особа, яка з`ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг та діяльність аварійного комісара щодо з`ясування обставин і причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків провадиться на підставі договору із страховиком. Матеріали справи також містять докази того, що звіт № 20-07-17Р від 02 серпня 2017 року виконаний аварійним комісаром Якименко Р.М. з дотриманням методики, внаслідок чого суд вбачає, що є підстави для стягнення витрат на залучення аварійного комісара в сумі 958, 00 грн. Виходячи з вищенаведених обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 777,09 грн., а також 958,00 грн. за послуги аварійного комісара, а всього 7 735,09 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved