Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 911И/01-2012, за яким кредитодавець надав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 260000 грн. строком з 02 липня 2012 року по 02 березня 2030 року зі сплатою 11% річних, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 12 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги №1009/12, згідно якого позичальник передав позивачу права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Відповідач повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі, встановленому графіком платежів. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками та інфляційних втрат. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 231942,44 грн. та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 02 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 911И/01-2012, за яким кредитодавець надав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 260000 грн. строком з 02 липня 2012 року по 02 березня 2030 року зі сплатою 11% річних, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач взяв на себе зобовязання щомісяця здійснювати погашення заборгованості шляхом внесення коштів у розмірах, передбачених графіком повернення кредиту /а.с. 6-16/ . В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 17 лютого 2015 року має заборгованість по основній сумі боргу у сумі 226886,66 грн. та заборгованість за відсотками 4531,50 грн. /а.с.5/. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, заборгованість за кредитним договором та відсотками підлягає стягненню з відповідача. В силу вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобовязанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності. Розрахунок інфляційного збільшення боргу позивачем зроблено вірно, тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить 524,28 грн. інфляційного збільшення суми боргу. Позивач набув права вимоги за кредитним договором на підставі договору відступлення права вимоги №1009/12, укладеного 12 листопада 2012 року з ПАТ "Банк Камбіо", що підтверджується копією договору /а.с. 23-26/. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . У відповідності до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 231942,44 грн. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2319,42 грн., тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved