Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з вини відповідача 21.11.2019 року сталася дорожньо- транспортна пригода за участю Застрахованого ТЗ, транспортного засобу Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу Fiat Doblo, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Як зазначає позивач, до ТДВ "Страхова компанія "Віді-Страхування" звернувся [PERSON] з Заявою про виплату страхового відшкодування, тому згідно з Договором страхування, на підставі Заяви і Страхового акту №7012 від 09.09.2020 p., виходячи з рахунку № СРфС-0006691 від 01.09.2020 p., позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 311 964,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3822 від 11.09.2020 р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А05864372. Ліміт відповідальності ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» за шкоду заподіяну майну згідно Полісу становить 100 000,00 грн. Враховуючи зазначене, Позивач листом вих. № 15/04/8.10/409-20 від 26.10.2020 р. звернувся до Відповідача з проханням здійснити відшкодування шкоди в розмірі 212 964,13 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час, дату та місце повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк відзив не подав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК Україниу зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2019 р. між ТДВ "Страхова компанія "Віді-Страхування" та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU-15972, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Subaru Outback, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/4280/20 від 01.10.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), а саме, що 11.08.2020 року близько 10 год. 10 хв. громадянин [PERSON] керував автомобілем марки Fiat Doblo номерний знак [NUMBER] в м. Васильків по вул. Декабристів, не вибрав безпечної дистанції, швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen номерний знак [NUMBER] , що рухався попереду, після чого автомобіль Fiat Doblo номерний знак [NUMBER] виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем Subary номерний знак [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 11.09.2020 р. ТДВ "Страхова компанія "Віді-Страхування" згідно з Договором страхування на підставі Заяви і Страхового акту №7012 від 09.09.2020 p., виходячи з рахунку № СРфС- 0006691 від 01.09.2020 p., здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 311 964,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3822 від 11.09.20 р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А05864372 (. За Полісом ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу Fiat Doblo, реєстраційний номер [NUMBER] . Ліміт відповідальності ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» за шкоду заподіяну майну згідно Полісу становить 100 000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Ст. 27 ЗУ «Про страхування», До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Порядок оцінки майна (майнових збитків) врегульовано ЗУ «Про оцінку майна та майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Так, відповідно до ч.1 ст. 9 даного закону, Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Зобов`язання страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснити страхове відшкодування потерпілому не виключає деліктного зобов`язання. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищезазначене, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому, зворотна вимога страховика до винної у ДТП особи визначається не тільки розміром завданої ТЗ шкоди, а й сукупністю фактичних затрат, які понесені страховиком і які, в свою чергу підтверджені відповідними платіжними дорученнями. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постановах: від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13, від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15, від 14.02.2018 у справі № 344/10730/15-ц, від 22.01.2019 у справі № 6776/518/17, від 13.06.2019 у справі № 587/1080/16-ц. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved