Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення 8454.96 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.10.2013 року сплативши 2102 гривні 00 копійок судового збору. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, розглянути справу без участі представника ПАТ КБ "Приватбанк", проти винесення заочного рішення також не заперечив. Відповідачам судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз`яснено право подати в зазначений строк відзвив на позовну заяву, з посиланням на докази, якими він обґрунтовується. Відповідачі з відзивом до суду не зверталися, заяв щодо участі у розгляді справи також не надходило, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач вказує, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 22.10.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, тоді як позичальник свої зобов`язання порушив, кредитні кошти відповідачем не повернуто. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджуєтья свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 36). 21.11.2018 року банк звернувся до Восьмої київської державної нотаріальної контори із претензією кредитора. Листом Восьмої київської державної нотаріальної контори від 23.11.2018 року було повідомлено банк про те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Позивачем зазначено, що спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] , відповідно до копій паспорта наявних в додатках до позовної заяви, з відміткою місця реєстрації відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст.1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Позивач вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлої [PERSON] .. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 30.09.2019 року до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] було направлено листи-претензії, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги. Станом на 10.11.2019 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 22.10.2013 становить 8454, 96 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита у розмірі 7741, 92 грн. та пені у розмірі 713, 04 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Враховуючи, що після смерті [PERSON] відповідачі по справі не звертались з заявою у шести місячний строк для прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що підтверджується листом Восьмої київської державної нотаріальної контори №1708/01-16 від 23.11.2018, то відповідачі не прийняли спадщину після смерті боржника, тому підстав для задоволення позову не має. Також, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що відповідачі вважаються таким, що прийняли спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки банк не надав суду жодних належних доказів постійного проживання [PERSON] з відповідачами на час відкриття спадщини, при цьому суд вважає, що факт реєстрації за однією адресою не може бути достатнім доказом постійного проживання. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed