Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору №б/н від 19.03.2010 року укладеного між банком та [PERSON], перший надав останній кредит у розмірі 8300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 28.02.2017 року має заборгованість перед позивачем в сумі 66962 гривні 64 копійки, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, поважних причин своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності та заперечень проти позову до суду не надала. З огляду на ті обставини, що представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наявних у справі доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Із заяви [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку від 19.03.2010 встановлено, що позичальник погодився, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" складає між ним та банком договір. Зазначена заява скріплена підписом позичальника (а.с. 8 ). Таким чином, під час укладення договору від 19.03.2010 були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. Згідно пункту 3.2 умов сторони погодилися, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає банку право у будь- який момент змінити (зменшити, збільшити анулювати) кредитний ліміт. Також згідно пункту 3.3 умов, сторони погодилися, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь- якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 умов позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором за вимогою банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. Відповідно до п.8.6 умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Отже, доведеним є факт, що 19.03.2010 між ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК" та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н., згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 8300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.03.2010 року, встановлено, що станом на 28.02.2017 року заборгованість відповідача перед банком становить 66962 гривні 64 копійки та складається з : заборгованості за кредитом в сумі 3162 гривні 19 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 55664 гривні 36 копійок; заборгованість за пенею та комісією в сумі 4471 гривня 20 копійок, а також штрафи у сумі 3664 гривні 89 копійок ( а.с. 6-7 ). Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. В частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, заборгованості по штрафам ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору, оскільки [PERSON], не виконує взяті на себе зобов'язання згідно з умовами договору щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, за відсотками та штрафами (фіксованій частині та процентній складовій) на загальну суму 66962 гривні 64 копійки, необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved