Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

В березні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.11.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №006-01502-071111. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору. Банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору, відповідно до якого банк відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000,00 грн. Станом на 25.12.2013 року відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 12090,00 грн., яка складається з: тіло кредиту: 4890,00 грн.; прострочене тіло кредиту: 3600,00 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями:3600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 07.11.2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №006-01502-071111. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору. Банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору, відповідно до якого банк відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000,00 грн. За умовами договору банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається (а.с.5-13). Взятих на себе за договором зобов'язань, відповідач належним чином не виконує, що призвело до утворення перед позивачем заборгованості на загальну суму в розмірі 12090,00 грн., яка складається: тіло кредиту 4890,00 грн., прострочене тіло кредиту 3600,00 грн., заборгованість за комісіями 3600,00 грн. (а.с. 17), яка станом на день розгляду справи судом відповідачкою [PERSON] не погашена. Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В ч. 2 ст. 1050 ЦК України вказано, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № 006-01502-071111 від 07.11.2011 року в загальній сумі 12090,00 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому відповідно до ст. 88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved