Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

01.04.2014 року представник ПАТ КБ "Приватбанк" Боровець В.П. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №HAXRRX11320648 від 27.08.2007 року в розмірі 21616 грн. 77 коп., судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.08.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] був укладений кредитний договір №HAXRRX11320648, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2085 грн. 48 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам; погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.01.2014 року має заборгованість у розмірі 21616 грн. 77 коп., яка складається з наступного: 1132 грн. 99 коп. заборгованості за кредитом; 8071 грн. 20 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 10907 грн. 02 коп. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1005 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова). Представник позивача Вовк В.П., який діє на підставі довіреності №1967-К-О від 25.06.2014 року, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки 7421,07 грн. Також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В з зв'язку зі смертю первісного відповідача, ухвалою суду від 13.10.2014 року було замінено первісного відповідача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] Належним чином повідомлена відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавала. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки [PERSON], повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 27.08.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №HAXRRX11320648, згідно якому відповідач отримав споживчий кредит фізичним особам у розмірі 2085 грн. 48 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 29.01.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 21616 грн. 77 коп., яка складається з наступного: 1132 грн. 99 коп. заборгованості за кредитом; 8071 грн. 20 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 10907 грн. 02 коп. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1005 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідністю з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору №HAXRRX11320648 від 27.08.2007 року та наявності з боку [PERSON] невиконаних зобов'язань за цим договором. [PERSON] не виконав в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором №№HAXRRX11320648 від 27.08.2007 року. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору, ПАТ КБ «Приватбанк» значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. Ухвалою суду від 13.10.2014 року було замінено первісного відповідача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] Представником позивача надано розрахунок заборгованості, згідно з яким, станом на [INFO], тобто на момент смерті [PERSON], становить 7421,07 грн. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Як убачається з копії спадкової справи №859/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON], в грудні 2011 року [PERSON] отримала свідоцтво на спадщину за законом після смерті батька у вигляді 1/8 частини квартири [ADDRESS]. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №HAXRRX11320648, укладеним 27.08.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] у розмірі 7421,07 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачки належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved