Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія [PERSON]» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що "16" грудня 1996 року між [PERSON] колективним підприємством «Авангард» (правонаступник "ЗАТ" [PERSON], в подальшому правонаступник ТОВ "Компанія Авангард") та [PERSON] було укладено договір №7-315. 3гідно даного договору МКП «Авангард», як основний власник споруди гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення та водопостачання , каналізації, телефонізації, системи пожежогасіння , а власник гаража-стоянки своєчасно сплачує кошти за надані послуги , дотримується всіх вимог по експлуатації гаражного комплексу. Відповідно до п.2.10 договору №7-102 від 10.12.1996 року власник до 15 числа наступного місяця забов'язується компенсувати ТОВ "Компанія Авангард" всі понесені ним витрати за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі, вчасно сплачувати суму затрат в ощадкасу або перераховувати кошти на рахунок у банку. 01 квітня 2013 року між ТОВ «Компанія Авангард» та ТзОВ «БК [PERSON]» було укладено договір «Про відступлення права вимоги», згідно якого з 01.04.2013 року ТОВ «Компанія Авангард» передає, а ТзОВ «БК [PERSON]» приймає право вимоги оплати за надані послуги згідно укладених договорів про надання послуг, в тому числі і по договору № 7-315. Згідно п.1.1 даного договору, ТзОВ «БК [PERSON]» одержує право вимагати від [PERSON] належного виконання всіх зобов'язань за договором № 7-315 від 16.12.1996 року. Згідно п.1.2 договору "Про відступлення права вимоги" від 01.04.2013 року, окрім передачі права вимоги оплати за надані послуги за зобов'язанням за договором №7-315 від 16.12.1996 року , до ТзОВ "БК [PERSON]" переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за зазначеним вище договором, а також усіх витрат пов'язаних з стягненням боргу (в т. ч, судовий збір, витрати на правову допомогу та ін.) 22.02.2014 року на адресу ТОВ "Будівельна [PERSON] " надійшов лист від [PERSON], в якому він повідомив Товариство про укладення між ним і [PERSON] договору дарування нежитлового приміщення від 06.02 2014 року, згідно якого [PERSON] з моменту підписання договору набув право власності на гараж-стоянку № 315 загальною площею 23,3 кв.м в гаражному комплексі, який знаходиться за адресою : м.Рівне, вул.Є.Коновальця,7-а. Відповідно до п.4.2 Договору про надання послуг № 7-315 від 18 грудня 1996 року реорганізація МКП «Авангард», а також зміна власника не є підставою для змін умов чи розірвання чинного договору. Отже, на даний час між ТОВ «Будівельна [PERSON]» та [PERSON], починаючи з 06.02.2014 року діють правовідносини відповідно до умов договору про надання послуг № 7-315 від 16 грудня 1996 року та договору відступлення права вимоги від 01 квітня 2013 року. Станом на "05" квітня 2015 року [PERSON] має заборгованість згідно договору №7-315 від 16.12.1996 року за період з 06.11.2014 року по 05.04.2015 року в розмірі 1\~266,00 (одну тисячу двісті шістдесят шість) гривень 00 коп. Сума пені за період з "06" листопада 2014 року по "05" квітня 2015 року становить 2\~210,06 гривень. Сума 3% річних за період з "06" листопада 2014 року по "05" квітня 2015 року становить 09,08 гривень. На підставі договору про надання правової допомоги № 11/2-2011 від «14» листопада 2011року укладеного між ТОВ «БК «Авангард», в особі директора [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON], ТОВ «БК «Авангард» сплатило фахівцю в галузі права ФОП [PERSON] 250,00 гривень за підготовку процесуальних документів по справі щодо стягнення заборгованості з [PERSON] Підтвердженням оплати за надання правової допомоги є копія акту здачі-приймання виконаних послуг (робіт) від 07.04.2015 р. та копія платіжного доручення № 313 від 07.04.2015 р. Просять стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія [PERSON]» заборгованість за надані послуги в розмірі 1\~266,00 гривень, 2\~210,06 гривень пені, 09,08 гривень 3 % річних, 250,00 гривень витрат на правову допомогу. В письмових запереченнях проти позову [PERSON] позов не визнав та вказав, що Договір №7-315 від 16.12.1996 року, на який посилається позивач як на підставу для стягнення з нього заборгованості, був укладений між МКП "Авангард" та [PERSON], який на той час був власником гаража-стоянки. 01.04.2013 між ТОВ "Компанія Авангард" та ТзОВ "Будівельна [PERSON]" укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого з 01.04.2013 ТОВ "Компанія Авангард" передає, а ТзОВ "Будівельна [PERSON]" приймає право вимоги оплати за надані послуги згідно укладених договорів на надання послуг. 06.02.2014 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір дарування гаража-стоянки №7-315. Боржником за договором №7-315 від 16.12.1996 щодо компенсації витрат за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі був [PERSON] Згідно з вимогами ст. ст. 521, 513 ЦК України правочин щодо заміни боржника у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання. Правочин щодо заміни боржника за договором №7-315 від 16.12.1996 між Відповідачем та правонаступником МКП "Авангард" не укладався. Він у листі від 28.06.2014 звертався до ТзОВ "Будівельна [PERSON]" з пропозицією укласти такий договір. Однак, така пропозиція залишена без відповіді та належного реагування. З цього слідує, що будь-які договірні відносини між сторонами у справі відсутні. Позивач також стверджує, що з 01.04.2013 ним надаються Відповідачу послуги по обслуговуванню та утриманню гаражного комплексу. Вимогами ст.19 цього ж Закону передбачено, що відносини між: учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. У п. 2 ст. 23 Закону вказано, що власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю. Таким чином, доручення власником розпоряджатися своїм майном управителю є виключно правом власника, а не його обов'язком та виникає виключно на підставі договору. Оскільки жодних договорів між ним та ТзОВ "Будівельна [PERSON]" не укладалося, то підстави для оплати послуг по управлінню гаражем і забезпеченню його належної експлуатації гаража стоянки відсутні. Відступлення права вимоги являє собою договірну передачу вимог, право на які мав первісний кредитор, новому кредитору. Передача права вимоги за договором не може тягти за собою виникнення у нового кредитора будь-яких обов'язків первісного кредитора у зобов'язанні. Просить в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія [PERSON]» до нього про стягнення заборгованості за надані послуги відмовити повністю. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна [PERSON]» заборгованість згідно договору № 7-315 від 16 грудня 1996 року в розмірі 1\~798 гривень 00 коп. основного боргу, 1 500 гривень 00 копійки пені, 17 гривень 47 коп. 3% річних та судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 250 гривень 00 коп. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 коп. Відповідач та його представник просять відмовити в задоволенні зустрічного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши докази, надані сторонами та оцінивши їх, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги підлягає до задоволення частково , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що "16" грудня 1996 року між [PERSON] колективним підприємством «Авангард» (правонаступник "ЗАТ" [PERSON], в подальшому правонаступник ТОВ "Компанія Авангард") та [PERSON] було укладено договір №7-315. 3гідно даного договору МКП «Авангард», як основний власник споруди гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення та водопостачання , каналізації, телефонізації, системи пожежогасіння , а власник гаража-стоянки своєчасно сплачує кошти за надані послуги , дотримується всіх вимог по експлуатації гаражного комплексу. Відповідно до п.2.10 договору №7-102 від 10.12.1996 року власник до 15 числа наступного місяця забов'язується компенсувати ТОВ "Компанія Авангард" всі понесені ним витрати за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі, вчасно сплачувати суму затрат в ощадкасу або перераховувати кошти на рахунок у банку. 01 квітня 2013 року між ТОВ «Компанія Авангард» та ТзОВ «БК [PERSON]» було укладено договір «Про відступлення права вимоги», згідно якого з 01.04.2013 року ТОВ «Компанія Авангард» передає, а ТзОВ «БК [PERSON]» приймає право вимоги оплати за надані послуги згідно укладених договорів про надання послуг, в тому числі і по договору № 7-315. Згідно п.1.1 даного договору, ТзОВ «БК [PERSON]» одержує право вимагати від [PERSON] належного виконання всіх зобов'язань за договором № 7-315 від 16.12.1996 року. Згідно п.1.2 договору "Про відступлення права вимоги" від 01.04.2013 року, окрім передачі права вимоги оплати за надані послуги за зобов'язанням за договором №7-315 від 16.12.1996 року , до ТзОВ "БК [PERSON]" переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за зазначеним вище договором, а також усіх витрат пов'язаних з стягненням боргу (в т. ч, судовий збір, витрати на правову допомогу та ін.) 22.02.2014 року на адресу ТОВ "Будівельна [PERSON] " надійшов лист від [PERSON], в якому він повідомив Товариство про укладення між ним і [PERSON] договору дарування нежитлового приміщення від 06.02 2014 року, згідно якого [PERSON] з моменту підписання договору набув право власності на гараж-стоянку № 315 загальною площею 23,3 кв.м в гаражному комплексі, який знаходиться за адресою : м.Рівне, вул.Є.Коновальця,7-а. Відповідно до п.4.2 Договору про надання послуг № 7-315 від 18 грудня 1996 року реорганізація МКП «Авангард», а також зміна власника не є підставою для змін умов чи розірвання чинного договору. Отже, на даний час між ТОВ «Будівельна [PERSON]» та [PERSON], починаючи з 06.02.2014 року діють правовідносини відповідно до умов договору про надання послуг № 7-315 від 16 грудня 1996 року та договору відступлення права вимоги від 01 квітня 2013 року. З оглянутої судом калькуляції собівартості послуг по обслуговуванню гаражного комплексу ТзОВ «Компанія Авангард» по вул..Є.Коновальця, 7а за 2014 ріу, складеної головним бухгалтером ТзОВ «Компанія Авангард» [PERSON], вбачається, що вартість 1 кв. м за місяць становить 10 грн. 09 коп. З оглянутої судом калькуляції собівартості послуг по обслуговуванню гаражного комплексу ТзОВ «Компанія Авангард» по вул..Є.Коновальця, 7а за 2015 рік , складеної головним бухгалтером ТзОВ «Компанія Авангард» [PERSON], вбачається, що вартість 1 кв. м за місяць становить 10 грн. 95 коп. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував умови договору та станом на "05" червня 2015 року він має заборгованість згідно договору №7-315 від 16.12.1996 року в розмірі 1\~798,00 гривня, сума пені за період з "06" листопада 2014 року по "05" червня 2015 року за розрахунком позивача становить 4\~250,62 гривні, сума 3% річних за період з "06" листопада 2014 року по "05" червня 2015 року становить 17,47 гривень. [PERSON] , набувши з 06.02.2014 року право власності на гараж-стоянку № 315 у вказаному гаражному комплексі, не уклав з позивачем нового договору про надання послуг, не звертався до ТзОВ «Будівельна [PERSON]» із заявою про відмову від їх надання, однак послуги з обслуговування гаражного комплексу, на території якого розташоване належне йому майно, споживав, а тому не укладення між сторонами нового договору в порядку вимог ст.521 ЦК України, не звільняє відповідача, як нового власника майна, від обов'язку оплачувати послуги, надані позивачем з його утримання. Відповідно до ст. 526 ЦК України забов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у забов'язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. На неодноразові пропозиції зі сторони позивача, щодо добровільного погашення суми заборгованості відповідач не реагує та заборгованості не сплачує. У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання, а у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Оскільки відповідач взяті на себе зобов?язання не виконав, у передбачений строк заборгованість не повернув, а умови договору не суперечать діючому на час його укладання законодавству, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія [PERSON]» заборгованість за надані послуги в розмірі 1\~798,00 гривня, 17,47 гривню 3 % річних. Відповідно до п.2.10 договору №7-315 від 16 грудня 1996 року за кожний день несвоєчасної оплати нараховується пеня в розмірі 2% від суми недоплати. Відповідно до наданого суду розрахунку позивачем нараховано відповідачу суму пені за період з 06 листопада 2014 року по 05 червня 2015 року 4250,62 гривень. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те , що розмір нарахованої позивачем неустойки значно перевищує розмір збитків , суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача до суми 1\~500 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 250 гривень 00 коп. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial