Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

ПАТ "Райффазен Банк Аваль" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що 30 жовтня 2006 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено генеральну кредитну угоду № 010/02-2/734-06/г. Відповідно до п. 1.2. угоди загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати 500000 доларів США або еквіваленту в гривні чи євро. 30 жовтня 2006 року на виконання умов генеральної кредитної угоди між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-2/734-06. На підставі даного кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 395000 доларів США строком на строком до 30 жовтня 2013 року зі сплатою 12 % річних. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок. Відповідно до п. 1.5.1.1 кредитного договору нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. У відповідності до п. 1.6. договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту відповідно до умов договору. Згідно з п. 1.9. договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 4.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначенні цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. 9 грудня 2008 року, 31 березня 2009 року, 19 серпня 2009 року та 26 лютого 2010 року, з метою здійснення реструктуризації заборгованості боржника та зменшення фінансового навантаження на позичальника між Банком та [PERSON] було укладено додаткові угоди, які боржником також не виконуються. Таким чином [PERSON] не виконано зобов'язання вищевказаного кредитного договору, а саме - не сплачується основна заборгованість за кредитом та відсотки за його користування. Так, станом на 1 грудня 2013 за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/734-06 від 30 жовтня 2006 року в сумі 374194,37 доларів США, яких: 363105,22 доларів США - заборгованість за кредитом, 10064,42 доларів США - заборгованість за відсотками, 1024,73 доларів США - пеня, що станом на 5 серпня 2010 року є еквівалентом 2952 805 грн. 20 коп. 30 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/02-2/734-06п, пунктом 1.2. якого встановлено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника - [PERSON], які виникли з умов кредитного договору № 010/02-2/734-06 від 30 жовтня 2006 року. 15 грудня 2006 року на виконання умов генеральної кредитної угоди, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-2/935-06. На підставі даного кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 105000 доларів США строком 30 жовтня 2013 року зі сплатою 12 % річних. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок. Відповідно до п. 1.5.1.1 кредитного договору нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. У відповідності до п. 1.6. договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту відповідно до умов договору. Згідно з п. 1.9. договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 4.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначенні цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. 9 грудня 2008 року, 31 березня 2009 року, 19 серпня 2009 року та 26 лютого 2010 року, з метою здійснення реструктуризації заборгованості боржника та зменшення фінансового навантаження на позичальника між Банком та [PERSON] було укладено додаткові угоди, які боржником також не виконуються. Таким чином [PERSON] не виконано зобов'язання вищевказаного кредитного договору, а саме - не сплачується основна заборгованість за кредитом та відсотки за його користування. Так, станом на 1 грудня 2013 за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № № 010/02-2/935-06 від 15 грудня 2006 року в сумі 90061,08 доларів США, яких: 87246,78 доларів США - заборгованість за кредитом, 2418,27 доларів США - заборгованість за відсотками, 396,03 доларів США - пеня, що станом на 5 серпня 2010 року є еквівалентом 710681 грн. 89 коп. 15 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/02-2/935-06 п. Відповідно до п. 1.2. якого встановлено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника - [PERSON], які виникли з умов Кредитного договору № 010/02-2/935-06 від 15.12.06. 15 березня 2007 року на виконання умов генеральної кредитної угоди, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-2/302-07. На підставі даного кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 90000 доларів США строком до 15 березня 2017 року зі сплатою 12 % річних. 15 листопада 2007 року банком було збільшено позичальнику ліміт кредитування до 460000 доларів США. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок. Відповідно до п. 1.5.1.1 кредитного договору нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. У відповідності до п. 1.6. договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту відповідно до умов договору. Згідно з п. 1.9. договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та /або Поручителем своїх боргових зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 4.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначенні цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. 9 грудня 2008 року, 31 березня 2009 року,19 серпня 2009 року та 26 лютого 2010 року, з метою здійснення реструктуризації заборгованості боржника та зменшення фінансового навантаження на позичальника між Банком та [PERSON] було укладено додаткові угоди, які боржником також не виконуються. Таким чином [PERSON] не виконано зобов'язання вищевказаного кредитного договору, а саме - не сплачується основна заборгованість за кредитом та відсотки за його користування. Так, станом на 1 грудня 2013 за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/302-07 від 15 березня 2007 року в сумі 479 352,29 доларів США, яких: 457 721,72 доларів США - заборгованість за кредитом, 20945,47 доларів США - заборгованість за відсотками, 685,10 доларів США - пеня, що станом на 5 серпня 2010 року є еквівалентом 3782616 грн. 86 коп. 15 березня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/02-2/302-07п. Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника - [PERSON], які виникли з умов кредитного договору № 010/02-2/302-07 від 15 березня 2007 року. 4 березня 2008 року на виконання умов генеральної кредитної угоди, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-2/357-08. На підставі даного кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 500000 доларів США строком до 3 березня 2018 року, із сплатою 15 % річних. Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок. Відповідно до п. 1.5.1.1 кредитного договору нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. У відповідності до п. 1.6. договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту відповідно до умов договору. Згідно з п. 1.9. договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та /або поручителем своїх боргових зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 4.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначенні цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. 9 грудня 2008 року, 31 березня 2009 року,19 серпня 2009 року та 17 травня 2010 року, з метою здійснення реструктуризації заборгованості боржника та зменшення фінансового навантаження на позичальника між Банком та [PERSON] було укладено додаткові угоди, які боржником також не виконуються. Таким чином [PERSON] не виконано зобов'язання вищевказаного кредитного договору, а саме - не сплачується основна заборгованість за кредитом та відсотки за його користування. 4 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/02-2/357-08п. Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника - [PERSON], які виникли з умов кредитного договору № 010/02-2/357-08 від 4 березня 2008 року. Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, порушеного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну відповідальність) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов' язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ст.629 ЦК України договір є обов' язковим для виконання сторонами. Враховуючи ст. 651 ЦК України та у зв'язку з тим, що позичальник до цього часу не виконує умови кредитного договору, і виконання його в подальшому сумнівне, чим істотно порушує умови договору, виникла необхідність у стягненні вищевказаної заборгованості. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в сумі 14936560 грн. 69 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 14586560 грн. 69 коп. та судові витрати, посилаючись на те, що [PERSON] 23 жовтня 2015 року було частково погашено заборгованість за кредитними договорами, а саме: за договором № 010/02-2/734-06 від 30 жовтня 2006 року - 75000 грн., за договором № 010/02-2/935-06 від 15 грудня 2006 року - 75000 грн., за договором № 010/02-2/302-08 від 15 березня 2007 року - 75000 грн., за договором № 010/02-2/357-08 від 4 березня 2008 року. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. 30 жовтня 2006 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено генеральну кредитну угоду № 010/02-2/734-06/г. Відповідно до п. 1.2. Угоди загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати 500000 доларів США або еквіваленту в гривні чи євро. 30 жовтня 2006 року на виконання умов генеральної кредитної угоди між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-2/734-06. На підставі даного кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 395000 доларів США строком на строком до 30 жовтня 2013 року зі сплатою 12 % річних. 15 грудня 2006 року на виконання умов генеральної кредитної угоди, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-2/935-06. На підставі даного кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 105000 доларів США строком 30 жовтня 2013 року зі сплатою 12 % річних. 15 березня 2007 року на виконання умов генеральної кредитної угоди, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-2/302-07. На підставі даного кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 90000 доларів США строком до 15 березня 2017 року зі сплатою 12 % річних. 4 березня 2008 року на виконання умов генеральної кредитної угоди, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-2/357-08. На підставі даного кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 500000 доларів США строком до 3 березня 2018 року, із сплатою 15 % річних. Згідно з п. 1.5.1 кредитних договорів погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок. Відповідно до п. 1.5.1.1 кредитних договорів нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. У відповідності до п. 1.6. кредитних договорів позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту відповідно до умов договору. Згідно з п. 1.9. кредитних договорів банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 4.1. кредитних договорів за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначенні цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. 30 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/02-2/734-06п, пунктом 1.2. якого встановлено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника - [PERSON], які виникли з умов кредитного договору № 010/02-2/734-06 від 30 жовтня 2006 року, а саме повернути кредит в сумі 395000 доларів США, проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору. Відповідно до п.2.5 договору поруки, поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргового зобов'язання перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому банком, протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Погашення здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок банку, який буде повідомлено поручителю додатково. Відповідно до п.2.6 договору поруки, подання банком вимоги щодо виконання частини боргових зобов'язань не позбавляє банк права подати вимогу щодо погашення іншої частини боргових зобов'язань. Обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від банку відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Для дійсності банк не зобов'язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов'язань боржником. 15 грудня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/02-2/935-06, пунктом 1.2. якого встановлено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника - [PERSON], які виникли з умов кредитного договору № 010/02-2/935-06 від 15грудня 2006 року, а саме повернути кредит в сумі 105000 доларів США, проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору. Відповідно до п.2.5 договору поруки, поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргового зобов'язання перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому банком, протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Погашення здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок банку, який буде повідомлено поручителю додатково. Відповідно до п.2.6 договору поруки, подання банком вимоги щодо виконання частини боргових зобов'язань не позбавляє банк права подати вимогу щодо погашення іншої частини боргових зобов'язань. Обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від банку відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Для дійсності банк не зобов'язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов'язань боржником. 15 березня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/02-2/302-07п. Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника - [PERSON], які виникли з умов кредитного договору № 010/02-2/302-07 від 15 березня 2007 року, а саме: повернути кредит в сумі 90000 доларів США, проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору. Відповідно до п.2.5 договору поруки, поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргового зобов'язання перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому банком, протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Погашення здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок банку, який буде повідомлено поручителю додатково. Відповідно до п.2.6 договору поруки, подання банком вимоги щодо виконання частини боргових зобов'язань не позбавляє банк права подати вимогу щодо погашення іншої частини боргових зобов'язань. Обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від банку відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Для дійсності банк не зобов'язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов'язань боржником. 4 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 010/02-2/357-08п. Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника - [PERSON], які виникли з умов кредитного договору № 010/02-2/357-08 від 4 березня 2008 року та всіх додаткових угод, що були укладені до нього. Пунктом 2.1. договору поруки передбачено, що сторони договору визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, комісійної винагороди, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором). Аналогічні положення містяться й у п. 1.9. кредитних договорів № 010/02-2/734-06 від 30 жовтня 2016 року, № 010/02-2/935-06 від 15 грудня 2016 року, № 010/02-2/302-07 від 15 березня 2007 року, № 010/02-2/357-08 від 4 березня 2008 року. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином згідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 листопада 2015 року, яке набрало законної сили, задоволено позов «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну заборгованість за кредитними договорами станом на 5 серпня 2010 року в загальній сумі 1460696,48 доларів США , в тому числі: заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/734 - 06 від 30 жовтня 2006 року в сумі 365264,58 доларів США; за кредитним договором № 010/02 - 2/935 - 06 від 15 грудня 2006 року в сумі 81298,59 доларів США; за кредитним договором № 010/02 - 2/302- 07 від 15 березня 2007 року в сумі 474 850,12 доларів США; за кредитним договором № 010/02 - 2/357- 08 від 4 березня 2008 року в сумі 539283,19 доларів США. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в сумі 1820 грн. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання правочинів недійсними відмовлено. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого представником позивача в судовому засіданні заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 010/02-2/734-06 від 30 жовтня 2006 року, станом на 1лютого 2014 року становить 601133, 80 доларів США грн., що є еквівалентом 4804862 грн. 46 коп. (601133, 80 доларів США х 7,993); заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/935-06 від 15 грудня 2006 року, станом на 1 лютого 2014 року становить 156121,03 долари США, що є еквівалентом 1247875 грн. 39 коп. (156121,03 долари США х 7,993); заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/302-07 від 15 березня 2007 року, станом на 1 лютого 2014 року становить 776430,10 доларів США, що є еквівалентом 6206005 грн. 78 коп. (776430,10 доларів США х 7,993); заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/357-08 від 4 березня 2008 року, станом на 1 лютого 2014 року становить 839311,39 доларів США, що є еквівалентом 6708615 грн. 94 коп. (839311,39 доларів США х 7,993). Таким чином загальна заборгованість [PERSON] за кредитними договорами станом на 1 лютого 2014 року становить 18967359 грн. 57 коп. Як вбачається з квитанцій, наданих представником позивача в судовому засіданні, [PERSON] частково сплатила заборгованість: за кредитним договором № 010/02-2/734-06 від 30 жовтня 2006 року - 75000 грн.; за кредитним договором № 010/02-2/935-06 від 15 грудня 2006 року - 75000 грн.; за кредитним договором № 010/02-2/302-07 від 15 березня 2007 - 75000 грн.; за кредитним договором № 010/02-2/357-08 від 4 березня 2008 року - 80000 грн. Отже, з наданих в судовому засіданні представником позивача доказів вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 16662359 грн. 67 коп. Разом з тим, в заяві про зменшення позовних вимог представника позивача просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14590001 грн. 69 коп. Суд не вправі самостійно збільшувати розмір позовних вимог, а тому з відповідача, як поручителя на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 14590001 грн. 69 коп. Доказів, які б спростовували пред'явлений позов, відповідач суду не надав. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved