Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

ВИМОГИ ЗАЯВНИКА Представник заявника - адвокат Гулян Я.В. звернулася до суду в інтересах заявника із зазначеною заявою, у якій просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , в період з липня 2000 року по [INFO] . ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.03.2018 року. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його цивільна дружина, заявник по справі [PERSON] , яка на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним однією сім`єю, була пов`язана з ним спільним побутом та сосунками, притаманними подружжю. [PERSON] та [PERSON] прожили однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад 20 років. [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняла її. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. [PERSON] не мав дітей чи інших близьких родичів. Разом з тим, коли [PERSON] після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини звернулась до нотаріальної контори з метою подальшого оформлення спадкових справ, листом приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Стенюхіної І.В. від 01.07.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документальних доказів на підтвердження підстав для спадкування, оскільки шлюб між заявником та спадкодавцем зареєстрованим не був. До 08.06.2020 року [PERSON] хоча й проживала з [PERSON] однією сім`єю, але перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, який 08.06.2020 року було розірвано, тому представник заявника вважає, що період спільного проживання заявника та [PERSON] потрібно відраховувати саме з липня 2000 року. [PERSON] в період спільного проживання з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебував. Про те, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю також свідчить наявність у неї оригінала свідоцтва про смерть останнього, оригіналів правовстановлюючих документів на будинок та інших особистих документів і паперів, які належали [PERSON] . Крім того, в заявника є спільні фотографії з [PERSON] . Довідка ФОП [PERSON] від 14.05.2021 року підтверджує, що саме [PERSON] за власні кошти здійснила поховання [PERSON] . У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. ПОЯСНЕННЯ ЗАІНТЕРЕСОВАНИХ ОСІБ До розгляду справи по сутті вимог від представника заінтересованої особи - Олександрійської міської ради Кіровоградської області, на адресу надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А. від 13.07.2021 року відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження. 13.09.2021 року в зв`язку із звільненням судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області [PERSON] відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 26.08.2021 року №1866/0/15-21 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за власним бажанням» на підставі розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.09.2021 року № 456-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено судді Нероді Л.М. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. від 05.10.2021 року цивільну справу прийнято до провадження. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Олександрійським МРВ ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за законом, номер в реєстрі 2-175, виданого 17.03.2018 року Олександрійською державною нотаріальною конторою №1, та свідоцтва про право власності за законом, номер в реєстрі 2-177, виданого 17.03.2018 року Олександрійською державною нотаріальною конторою №1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2018 року №117438594 та технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] був одноособовим власником вказаного будинку. Відповідно до довідки квартального комітету №25 від 05.05.2021 року, вих.№24, [PERSON] , який помер [INFO] , до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . З травня 1997 по день смерті [PERSON] , а саме по [INFO] , разом з ним постійно проживала без реєстрації та вела господарство [PERSON] , що підтверджується довідкою квартального комітету №25 від 21.01.2021 року, вих.№5. Згідно акту про склад сім`ї за адресою: [ADDRESS] , був прописаний та проживав [PERSON] , який помер [INFO] , фактично з травня 1997 року і до цього часу також проживає [PERSON] . Відповідно до акту-розпорядження КП «Житлогосп» від 17.05.2021 року, №168, [PERSON] за адресою місця реєстрації, а саме: [ADDRESS] , в період з 1997 року по 2020 рік не проживала. [PERSON] займалась організацією і проведенням поховання [PERSON] , а також оплатила усі матеріали та послуги, необхідні для цього, що підтверджується довідкою №14 від 14.05.2021 року, виданою ФОП [PERSON] . Згідно копії декларації №0001-2Р23-МН00 щодо пацієнта [PERSON] , його довіреною особою зазначено [PERSON] . Відповідно до виписок із амбулаторних карток [PERSON] №2538 та №251 остання перебуває на «Д» обліку, на огляди до сімейного лікаря та онкохірурга з`являлась з громадянським чоловіком [PERSON] , який теж знаходився на диспансерному обліку в ОлОД, під час лікування одного з них інший його відвідував, підтримував. Про те, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім`єю також свідчать долучені до матеріалів справи фото, на яких останні разом. 08.06.2000 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Відповідно до відповіді Олександрійського МРВ ДРАЦС від 02.07.2021 року №843-22-22-10 актових записів про шлюб [PERSON] з 2000 року по теперішній час не виявлено. Згідно інформації довідкового характеру, наданої Олександрійським МРВ ДРАЦС від 29.07.2021 року, вих. №27285/21, актових записів про шлюб [PERSON] з 2000 року по 01.01.2021 року не виявлено. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.01.2021 року №63263878, 22.01.2021 року приватним нотаріусом Стенюхіною І.В. було заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] , номер справи у спадковому реєстрі - 6709460, номер у нотаріуса - 4/2021. Відповідно до матеріалів спадкової справи №4/2021 на майно померлого [INFO] [PERSON] , 22.01.2021 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась [PERSON] . Листом Приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 01.07.2021 року, вих. №116/02-14, [PERSON] відмовлено у віддачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] через відсутність документів, що підтверджують належність заявника до спадкоємців будь-якої черги, та/або підтверджують інші відносини зі спадкодавцем, в тому числі і факт проживання з останнім однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 28.08.2021 року №66185177, спадщина після смерті [PERSON] на даний час ніким не прийнята. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона починаючи з 2010 року займала частину огороду, який розташований біля будинку де разом проживали заявник та [PERSON] . Настільки їй відомо заявник та [PERSON] проживали разом приблизно з 2000 року. Вона фактично щодня бачила і заявника і [PERSON] , також неодноразово була у гостях в цієї сім`ї, вони проживали у «врем`янці», а в будинку жила мати [PERSON] , жили дружно. Коли [PERSON] хворів саме заявник доглядала його, а потім і зайнялась його похованням. Вона, заявник, була присутня на похороні [PERSON] . Заявник проживала разом з [PERSON] однією сім`єю до дня смерті останнього, а саме до [INFO] . Чи перебував [PERSON] з іншою жінкою в зареєстрованому шлюбі та чи мав дітей їй не відомо, він їй про це ніколи нічого не говорив. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною двоюрідного брата [PERSON] . Заявник разом з [PERSON] прожили разом більше 20 років. Проживали заявник та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у «врем`янці», в будинку проживали батьки [PERSON] . Разом вони доглянули батьків [PERSON] , поховали їх, а самі залишились проживати у будинку. [PERSON] часто хворів, заявник за ним доглядала, займалась його лікуванням, а потім і поховала його. Жили заявник і [PERSON] дружно. [PERSON] ніколи не був одружений, дітей не мав. ОЦІНКА СУДУ Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що з липня 2000 року по день смерті [PERSON] , тобто по [INFO] , з ним проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вела спільне господарство і була пов`язана спільним побутом [PERSON] , між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] в період з липня 2000 року і до дня смерті останнього, тобто до [INFO] . Таким чином, підтверджено факт спільного проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. НОРМИ ПРАВА Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Відповідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 по справі №755/180/12/16-ц (провадження №61-40658св18), для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №522/1252/14-ц (провадження №61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц (провадження №61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі №759/4596/18 (провадження №61-3852св19). Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому, приймаючи спадщину, особа приймає права і обов`язки спадкодавця. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє заяву, що відповідає положенням ч. 2 ст. 315 ЦПК України та надає заявнику право на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом у четверту чергу в передбаченому законом порядку. Спір про цивільне право ніким не заявлено, тому справу розглянуто судом в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення в справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved