Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] Батьком дитини є відповідач у справі. Позивач стверджувала, що на даний час малолітня донька [PERSON] мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначив, що сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн щомісячно він не в змозі, оскільки на цей час не працює, на його утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON], а також непрацездатні батьки. Указані обставини, на думку [PERSON], виключають можливість стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 3000,00 грн та просив суд визначити аліменти у розмірі 1013,50 грн щомісячно. У судовому засіданні 22 лютого 2019 року відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1500,00 грн щомісячно. Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що ураховуючи майновий стан відповідача, він не може сплачувати аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 3000,00 грн. Залучена судом до участі у справі в якості третьої особи дружина відповідача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, а отриманий ним неофіційно дохід не дозволяє сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у сумі 3000,00 грн щомісячно. Заслухавши вступні слова позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Як пояснила в судовому засіданні позивач, вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] Батьком дитини є відповідач у справі (а. с. 4). Судом з'ясовано, що малолітня [PERSON] постійно мешкає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Дитина перебуває на утриманні матері, [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб доньки та її розвитку, не надає. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. На утриманні [PERSON] перебуває його неповнолітня донька [PERSON] Надані відповідачем докази засвідчують, що його батьки є непрацездатними, проте не підтверджують того факту, що вони перебувають на утирманні [PERSON] Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], має становити 2000,00 грн щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON], є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Стосовно твердження відповідача та його представника, що суд, визначаючи розмір аліментів, повинен їх визначити у сумі, що не перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає таке. Національним законодавством визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 грудня 2018 року встановлено у розмірі 2027,00 грн (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"). Такий же розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року встановлено і нормою п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік". Незважаючи на те, що дія Законів України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" та "Про Державний бюджет України на 2019 рік" поширюється на всю території України, слід враховувати, що при сталому розмірі мінімального прожиткового мінімуму купівельна спроможність у кожній адміністративно-територіальній одиниці може відрізнятися. Очевидним є факт, що вартість життя в м. Києві перевищує показники в інших регіонах України, а тому кошти для належного забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, яка мешкає в Києві, необхідні у більшому розмірі ніж мінімально визначено законом. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON], суд виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини за місцем її проживання (м. Київ), а також враховував розмір середньої номінальної заробітної платні у м. Києві (де мешкає відповідач). Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 01 грудня 2018 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 01 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, на підтвердження чого ним було надано суду копію посвідчення. Відтак, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнений від сплати судового збору. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та,

Outcome: partial