Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

20 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 1600 гривень до 2600 гривень на місяць, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що за час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.10.2011 року з відповідача на користь позивача на утримання дитини стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісяця. В подальшому Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2018 року розмір стягуваних з відповідача аліментів збільшено до 1600 гривень щомісячно. З часу ухвалення рішення суду розмір витрат на утримання дитини значно збільшився, на утримання дитини необхідно не менше 4000 гривень на місяць, оскільки дитина ходить до школи, що потребує витрат на ліки - 100 гривень, відвідування гуртків: англійська мова - 400 гривень, художня гімнастика - 400 гривень, образотворче мистецтво - 150 гривень, хореографія - 100 гривень, вокал - 100 гривень на ремонти, іграшки, миючі засоби, театри та вистави - 100 гривень, їжу - 1000 гривень, на одяг і взуття - 900 гривень, комунальні послуги - 700 гривень. У дитини погані зуби і постійно потрібно відвідувати стоматолога та ставити ортодонтичну пластину на зуби. Крім цього, позивач постійно несе інші витрати по утриманню дитини. На даний час матеріальне становище позивача погіршилося, так-як вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею три річного віку, а тому жодного доходу крім виплат на дитину не отримує, що ставить позивача у важке матеріальне становище і позивач змушена користуватися кредитними картами. Відповідач постійно приховує свій реальний дохід, працює за кордоном в Польщі, але належної матеріальної допомоги дитині не надає. Крім того, постійно змінює своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] , а далі [PERSON] , чим самим ускладнює роботу виконавчої служби та ухиляється від сплати аліментів за попередні періоди і вільно перетинає кордон. У зв`язку з цим позивач посить збільшити розмір стуваних аліментів. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2019 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав 23.07.2019 року. 08.10.2019 року згідно штемпелю канцелярій Мукачівського міськрайонного суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення в котрих зазначається,що позивачем не вказано жодної обґрунтованої підстави про зміну матеріального чи сімейного стану платника аліментів а самі лише припущення.Окрім того зазначає що збільшення мінімального розміру прожиткового мінімуму для дитини не може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Встановлено та підтверджується документально, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.01.2010 року батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с.5). На утримання дитини рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2011 року, справа № 2-4351/2011, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 21.11.2011 року до досягнення дитною повноліття (а.с.6-7). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2017 року, справа № 303/2790/17 розмір стягуваних з [PERSON] аліментів, було збільшено з 400 гривень до 1600 гривень щомісячно, починаючи з 19.05.2017 року до досягнення дитною повноліття (а.с.12). Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року N 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Така правова позиція була висловлена в постанові Верховного Суду касаційного цивільного суду від 12.09.2018 р. у справі № 459/2181/17. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила збільшити розмір стягуваних аліментів з 1600 гривень до 2600 гривень щомісячно, посилаючись на недостатність розміру стягуваних аліментів, які були визначені рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30.06.2017 року, справа № 303/2790/17, оскільки у зв`язку з тим, що дитина підросла, збільшилися витрати на її утримання, виховання і навчання. Із огляду на матеріали справи та обсяг письмових доказів наданих сторонами, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дитини, та те, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем і остання апріорі несе більші витрати на утримання дитини і на даний час перебуває в декретній відпустці згідно довідки ТОВ «Кружік Україна» № 5 від 07.09.2018 року, [PERSON] займає посаду головного бухгалтера з 01.06.2015 року, її дохід за період з грудня 2018 року по травень 2019 року склав 0 гривень (а.с.8,9)., суд вважає можливими позовні вимоги задовольнити частково, збільшити розмір аліментів і встановити їх у грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів в збільшеному розмірі з дня подання до суду позовної заяви, то суд зазначає наступне. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved