Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

31 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ЦПК України та позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. 23-25). 28 вересня 2018 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 29-30, 31-37). Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с. 39-40). Ухвалою суду від 09 січня 2019 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 59-60). Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року було закрите підготовче провадження у справі, судом призначений розгляд справи по суті . В обґрунтування уточненої позовної заяви [PERSON] посилалась на те, що 08 листопада 2010 року між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1 500,00 грн. У серпні 2018 року вона дізналась про те, що 15 вересня 2017 року постановою державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Х. А. було відкрито виконавче провадження № 54717421 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. № 5265 від 09 червня 2017 року про стягнення з неї на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 38 601,87 грн. з приміткою, що заборгованість проводиться частинами. Позивач [PERSON] зазначила, що вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконання, оскільки банк подав нотаріусу не повний перелік документів, установлений ст. ст. 87-89 ЗУ "Про нотаріат", крім того у виконавчому написі та розрахунку заборгованості за кредитним договором містяться невідповідності у сумі загальної заборгованості, а тому виникає спір з приводу цієї суми, разом з тим вона не отримувала жодної письмової вимоги про усунення порушень за зобов`язанням від ПАТ КБ "ПриватБанк". А тому, виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а самеЗакону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У зв`язку з наведеним, в уточненій позовній заяві [PERSON] просила суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 09 червня 2017 року № 5265 про стягнення - таким, що не підлягає виконанню. Не погоджуючись із пред`явленим позовом 13 лютого 2019 року відповідач АТ КБ "ПриватБанк" подав суду відзив на позовну заяву, у якому посилався на правомірність вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. виконавчого напису, подання Банком вичерпного та повного пакету документів для видачі виконавчого напису, наявність безспірності заборгованості позивача за кредитним договором та дотримання процедури письмового повідомлення про необхідність виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 08 листопада 2010 року. У зв`язку з чим просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с. 85-87). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 90). Представник відповідача - Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" Гайворонський О. Г. у судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву у якому також просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 85-87). Представник відповідача - Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та надіслати їй копію рішення за результатами розгляду справи (а.с. 44). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані учасниками справи докази, приходить до таких висновків. Судом установлено, що 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинений виконавчий напис (реєстровий номер № 5265) про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 листопада 2010 року в сумі 35 601,87 грн., яка утворилась за шість років шість місяців п`ятнадцять днів, а саме з 08 листопада 2010 року по 23 травня 2017 року, а також витрати за вчинення виконавчого напису 3 000,00 грн., а всього - 38 601,87 грн. (а.с. 66). У відповідності до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону "Про нотаріат", ч. 6 ст. 20 Закону України "Про заставу", ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", постановою кабінету Міністрів України "Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на ставі виконавчих написів нотаріусів". Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 р. № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пункт 3.2. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" передбачає, що: безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 3.5. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У п. 7.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що у справах нотаріуса залишається копії документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника, примірник виконавчого напису. У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі Перелік) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку конкретизовано, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника зазначенням суми заборгованості та строків їх погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Дослідивши нотаріальний напис нотаріуса, нотаріальну справу щодо посвідчення нотаріального напису, яка надана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. (а.с. 35-44), суд приходить до висновку, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 08 листопада 2010 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого є відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") і [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого Банк надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку. Факт укладення договору підтверджується заявою позичальника [PERSON] від 08 листопада 2010 року, в заяві останньою зазначено, що вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та Банком кредитний Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 74). Судом установлено, що 07 листопада 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на " [PERSON] " (а.с. 91). Суд приходить до висновку, що при укладенні кредитного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, кредитний договір між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого є відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") і [PERSON] складається із: заяви [PERSON] про надання кредитних коштів, "Умов та правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою", "Тарифів Банку", що у відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України свідчить про укладення між сторонами договору приєднання. На вимогу суду, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. була надана завірена копія нотаріальної справи щодо посвідчення нотаріального напису, який оскаржують ся (а.с. 66-82). Так, стягувачем - Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" нотаріусу були надані: заява про вчинення нотаріального напису; розрахунок заборгованості за кредитним договором; письмова вимога на адресу [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором; анкета-заява [PERSON] . про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Судом установлено, що нотаріусом вчинений виконавчий напис тільки на підставі заяви [PERSON] , яка нотаріусом ідентифікована як кредитний договір, в той же час, Банком не надано нотаріусу засвідчених належним чином "Умов та правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою", "Тарифів Банку" Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк", які були чинним станом на дату укладення кредитного договору 08 листопада 2010 року, крім того загальна сума заборгованості за кредитним договором у виконавчому написі складає 35 601,87 грн., в той час, як відповідно до розрахунку заборгованості позивача за вищезазначеним кредитним договором, наданим Банком нотаріусу, ця сума складає 36 101,87 грн. (а.с. 76-77), що також є незрозумілим та, як наслідок не підтверджує безспірність стягненої суми заборгованості. Таким чином, нотаріусом вчинений виконавчий напис без наявності всіх необхідних документів, визначених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, а саме без всіх документів, які становлять між сторонами кредитний договір. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що нотаріальний напис вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме, ст. 87 Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача АТ КБ "ПриватБанк" на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору) в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved