Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

позивачка звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується відповідним договором купівлі-продажу. В даній квартирі також зареєстровані: син позивачки - [PERSON], її дочка - [PERSON], онук - [PERSON] та відповідач [PERSON] Останній не проживає у спірній квартирі з моменту реєстрації, тобто більше десяти років, і не бере участі у витратах по утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги, у вказаній квартирі відсутні будь-які його речі, членом сім'ї позивачки він не являється. Проте знятися з місця реєстрації в добровільному порядку відповідач не бажає, що суперечить інтересам позивачки. Де проживає в даний час відповідач позивачці невідомо. В зв'язку з цим позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 01.04.2014 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, з якого до суду повернувся поштовий конверт з відміткою, що за зазначеною адресою відповідач не проживає. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] 28.09.2000 року та зареєстрованого в реєстрі за №Д-1310 з відміткою про реєстрацію в Коломийському МБТІ, позивачці належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.4). Із довідки №386, виданої комунальним підприємством "Житлоінфоцентр" 30.01.2014 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: діти позивачки - [PERSON], [PERSON], онук позивачки - [PERSON], а також відповідач [PERSON] (вказаний як квартирант (а.с.5)). Відповідно до положень ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" відповідач зобов'язаний протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати місце проживання. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач більше десяти років не проживає у спірній квартирі. В зв'язку з цим відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного, ст.405 ЦК України, ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та,

Outcome: approved