Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 08 жовтня 2016 року о 13 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Володимирська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW Х6», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Факт скоєння ДТП підтверджується Довідкою про ДТП №3016292462603341. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER]. 10 жовтня 2016 року Позивач отримав заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від страхувателя - Відповідача. 09 листопада 2016 року Позивач отримав заяву про виплату страхового відшкодування від потерпілої в ДТП особи - [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність Відповідача як власника транспортного засобу «BMW Х6», реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс АІ/2161736), який на момент ДТП був діючим. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 р. по справі №761/36427/16-п винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON]. Позивач на вимогу виконання умов полісу АІ/2161736, на підставі Калькуляції №ДКЦВ-12719 від 05 грудня 2016 р., Розрахунку фізичного зносу станом на 22.11.2016 р. страхового акту №ДКЦВ-12719 від 19 грудня 2016 року, та розрахунку до нього, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 46 772 (сорок шість тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 56 коп., яке було перераховано на рахунок ТОВ "Віді Автострада", що підтверджується платіжним дорученням №23711 від 21 грудня 2016 р. При дослідженні матеріалів справи з'ясувалось, що Відповідач, не стежив за технічним етаном транспортного засобу, що і було однією із безпосередніх причин настання ДТП, про що зазначено в Постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 р. по справі №761/36427/16-п. Так, зокрема, Відповідачем було порушено п. 2.3 б) Правил дорожнього руху. В даному випадку реальним підтвердженням вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER], є Калькуляція №ДКЦВ-12719 від 05 грудня 2016 р., Розрахунку фізичного зносу станом на 22.11.2016 р. та платіжне доручення №23711 від 21 грудня 2016 р. Тому позивач просив Стягнути з [PERSON] ([INFO], ІПН: [NUMBER], Адреса: 08130, [ADDRESS]) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська Страхова Група" (р/р ПАТ "СК "УСТ" №2650684603 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478, Код ЄДРПОУ 30859524) суму страхового відшкодування у розмірі 46 772 (сорок шість тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 56 коп. Стягнути з [PERSON] ([INFO], ІПН: [NUMBER], 08130, [ADDRESS]) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська Страхова Група" (р/р ПАТ "СК "УСГ" №2650684603 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478, Код ЄДРПОУ 30859524) понесені судові витрати у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити, проти ухвалення по справі заочного рішення Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. г), п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Як встановлено в судовому засіданні 08.10.2016 року о 13 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Володимирська, б. 15, водій [PERSON] керуючи автомобілем BMW Х6, номерний знак [NUMBER], не стежив за технічним станом транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль TOYOTA, номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив вимоги п. 13.1 та п. 2.3б ПДР України, за що передбачено відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 р. по справі №761/36427/16-п винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON]. Згідно ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 10 жовтня 2016 року Позивач отримав заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від страхувателя - Відповідача. 09 листопада 2016 року Позивач отримав заяву про виплату страхового відшкодування від потерпілої в ДТП особи - [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність Відповідача як власника транспортного засобу «BMW Х6», реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс АІ/2161736), який на момент ДТП був діючим. Позивач на вимогу виконання умов полісу АІ/2161736, на підставі Калькуляції №ДКЦВ-12719 від 05 грудня 2016 р., Розрахунку фізичного зносу станом на 22.11.2016 р. страхового акту №ДКЦВ-12719 від 19 грудня 2016 року, та розрахунку до нього, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 46 772 (сорок шість тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 56 коп., яке було перераховано на рахунок ТОВ "Віді Автострада", що підтверджується платіжним дорученням №23711 від 21 грудня 2016 р. [PERSON], в порушення п. 33.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не слідкував за технічним станом та обладнанням транспортного засобу відповідно існуючим вимогам Правил дорожнього руху, в результаті чого сталась вищезазначена дорожньо-транспортна пригода. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідач [PERSON] в даному випадку несе відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved