Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

І . ПРОЦЕДУРА 15.04.2015 року позивач ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 90 606,78 дол. США з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим НБУ, на день ухвалення рішення; та стягнути судовий збір. 29.03.2016 року відповідач [PERSON] надав до суду зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Коллект», в якому просить визнати договір поруки № 144508 від 23.03.2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , припиненим з моменту змін умов основного договору, а саме з 08.07.2008 року; стягнути судовий збір. Ухвалою від 25.04.2016 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. 15.05.2017 року після повернення матеріалів справи до суду без проведення експертизи провадження у справі було відновлено. 28.08.2017 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ "Кей-Колект" про визнання частково недійсними договорів та інших вимог. 28.09.2017 року відповідач [PERSON] надав до суду заяву про зміну предмета зустрічного позову. Ухвалою від 23.04.2018 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. 04.12.2018 року після повернення матеріалів справи до суду без проведення експертизи провадження у справі було відновлено. В судовому засіданні 13.03.2019 року представник позивача Бірюков А.М . позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» підтримав та просить задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] просить відмовити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]. позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» не визнав, підтримав зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , які просить задовольнити. Представник АТ «УкрСиббанк» - Прокоф`єва Л .В. в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» підтримала, в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] просить відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 144-08 ПОУ П від 23.03.2006 року, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 86478,00 дол. США, а позичальник зобов`язався повертати кредит у повному обсязі, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 1445-08 від 06.10.2006 року. 11.06.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу №4 свої права вимоги за зобов`язаннями відповідачів по кредитному договору. Однак, відповідачами порушуються умови договору, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В зустрічному позові сторона відповідача [PERSON] посилається на те, що всупереч вимогам чинного законодавства та умов кредитного договору № 144-08 ПОУ П від 23.03.2006 року при укладенні оспорюваного відповідача договору факторингу з боку ПАТ «УкрСиббанк» мало місце розголошення персональних даних, банківської таємниці та передання третім особам інформації, що стосується відповідача [PERSON] Крім того, представник [PERSON] зазначає, що у справі відсутні докази, що ТОВ «Кей-Колект» взагалі було отримано право вимоги щодо заборгованості [PERSON] , а також що Договір факторингу №4 від 11.06.2012 року в частині відступлення права вимоги за зобов`язаннями [PERSON]. по Кредитному договору №1445-08 ПОУ П від 23.03.2006 року, так як вказаний Договір не відповідає приписам чинного законодавства, оскільки боржником за даним Договором факторингу є фізична особа, що є порушенням чинного законодавства, існуючого на момент укладення договору. В зустрічному позові сторона відповідача [PERSON] посилається на те, що ПАТ «УкрСиббанк» в порушення умов основного договору, не повідомило сторони щодо суттєвих змін умов кредитного договору та не надав до суду належні та достовірні докази, підтверджуючі виконання кредитного договору, в зв`язку з чим збільшення відповідачем розміру процентної ставки за користування кредитом без дотримання передбаченої кредитним договором процедури розцінюється як зміна умов основного зобов`язання, яка потягла збільшення обсягу відповідальності поручителя. В цьому випадку у відповідність до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя. Крім того, сторона [PERSON] як на підставу припинення поруки посилається також на пропущення банком встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителів. В ході судового розгляду справи представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] наголошував та тому, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо частини позовних вимог. При цьому представник звертав увагу суду на те, що новим строком повернення кредиту згідно умов п. 11.1 Кредитного договору є 04.08.2014 року. Позивач звернувся до суду у встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності. Але значна частина вказаної заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, пред`явлена з перевищенням строків позовної давності, в зв`язку з чим у позивача немає правових підстав пред`являти позов в частині прострочених платежів як по тілу кредиту, так і відносно процентів, нарахованих до 16.04.2012 року. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до умов Кредитного договору № 1445-08 ПОУ П від 23.03.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON]. Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 96478,00 доларів США /т.1 а.с.144-150/. На підтвердження видачі кредитних коштів [PERSON] суду надано меморіальний валютний ордер №191945 від 23.03.2006 року на суму 86478,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 436713,90 грн. /т.1 а.с.7/. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань [PERSON] за вказаним кредитним договором між Банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 1445-08 від 23.03.2006 року /т.1 а.с.210-212/. Відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №1445-08 ПОУ П від 23.06.2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Також 23.03.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено іпотечний договір, предметом якого є домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . 27/2 /т.1 а.с.137-138/. 27.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №10601861000 від 23.03.2006 року /т.1 а.с.23-24/. 10.11.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №10601861000 від 23.03.2006 року /т.1 а.с.21/. 30.01.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №10601861000 від 23.03.2006 року (щодо зміни схеми погашення кредиту) /т.1 а.с.14-15/. 24.03.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту №10601861000 від 23.03.2006 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) /т.1 а.с.20/. Відповідно до додаткової угоди №1 до договору поруки №1445-08 від 24.02.2006 року (згода забезпечувати змінене зобов`язання) у зв`язку з укладенням між Банком та [PERSON]. Додаткової угоди №1 від 30.01.2009 року до договору про надання споживчого кредиту №10601861000 від 23.03.2006 Поручитель надає свою згоду на зміну основного зобов`язання, що забезпечується Договором, а саме: розмір ануїтетного платежу - 763,00 доларів США, Графік погашення кредиту, кінцевий термін виконання основного зобов`язання - 22.03.2020 року. Всі інші умови Кредитного договору залишаються без змін /т.1 а.с.213/. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк» щодо зміни повного найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 11.06.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений Договір факторингу №4, за яким ПАТ «УкрСиббанк» зобов`язався передати у власність ТОВ «Кей-Колект» права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження ПАТ «УкрСиббанк» за плату та на умовах, визначених цим Договором /т.1 а.с.42-44/. Відповідно до Виписки з Додатку №1 до Договору факторингу №4 від 11.06.2012 року (перелік первинних договорів) за вказаним договором були передані права вимоги, зокрема, за кредитним договором №1445-08 ПОУ П від 22.03.2006 року, укладеним з [PERSON] /т.1 а.с.41/. З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] ТОВ «Кей-Колект» були направлені листи-вимоги щодо погашення заборгованості /т.1 а.с.31-32/. Доказів щодо отримання відповідачами вказаних вимог суду не надано. Судом досліджено наданий до позовної заяви розрахунок заборгованості від 15.12.2014 року, з якого слідує, що заборгованість за кредитним договором № 0 від 23.03.2006 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» станом на 11.06.2012 року загальна заборгованість [PERSON] складала 78226,60 доларів США, а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 53600,66 доларів США; заборгованість за процентами - 24625,94 доларів США; заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кей-Колект» за кредитом № 0 від 23.03.2006 року, станом на 01.12.2013 року складала - 90606,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 1427962,85 грн. /т.1 а.с.6/. При цьому у вказаній довідці був зазначений інший номер кредитного договору, в зв`язку з чим суд не приймає вказану довідку як належний та допустимий доказ. 12.01.2016 року ТОВ «Кей-Колект» складено нову Довідку-розрахунок залишку заборгованості боржника [PERSON] за договором №10601861000 (1445-08 ПОУ П) від 23.03.2006 року у валюті договору станом на 12.01.2016 року /т.1 а.с.141-143/, відповідно до якої заборгованість за основним боргом складає 53600,66 доларів США (еквівалент 1259849,48 грн.); заборгованість за відсотками - 56016,02 доларів США (еквівалент 1316620,98 грн.); всього заборгованість - 109616,68 доларів США (еквівалент 2576470,46 грн.). При цьому з вказаної довідки вбачається, що банком було неодноразово підвищено процентну ставку. Судом досліджено повідомлення №21158 від 12.06.2008 року, №99153ДР від 22.07.2008 року про збільшення розміру процентної ставки в зв`язку з порушенням боржником кредитної дисципліни, що були направлені відповідачу [PERSON] , однак повернуті за закінченням терміну зберігання. Крім того, в квітні 2009 року відповідачу [PERSON] було направлено лист з повідомленням, що банк вважає термін дострокового повернення кредиту таким, що настав. Аналогічні повідомлення також направлялись відповідачу [PERSON] , однак відомостей щодо отримання ним вказаних повідомлень суду не надано. Одне повідомлення повернуто з позначкою, що за вказаною адресою адресат не проживає, щодо інших повідомлень інформації немає. При цьому в повідомленні щодо настання терміну дострокового повернення кредиту навіть не зазначена дата складення вказаного повідомлення /т.2 а.с.134-150/. Судом досліджено Акт про відсутність оригіналів документів від 12.01.2018 року, що свідчить про те, що в архіві ТОВ «Кей-Колект» по боржнику [PERSON] будь-які оригінали документів, в тому числі і оригінали кредитної справи, відсутні /т.2 а.с.190/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У статті 1077 ЦК України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Судом встановлено, що 23.03.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 144-08 ПОУ П, а також в зв`язку з його укладенням - іпотечний договір та договір поруки з відповідачем [PERSON] В подальшому право вимоги ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до Договору факторингу №4 від 11.06.2012 року по вказаному кредитному договору передало ТОВ «Кей-Колект». Суд погоджується з доводами сторони відповідача [PERSON] щодо того, що позивачем суду не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за кредитним договором на підставі Договору факторингу №4 від 11.06.2012 року у Клієнта - ПАТ «УкрСиббанк», а потім у Фактора - ТОВ «Кей-Колект» існувало право вимоги до відповідачів саме в тому обсязі і на умовах, які зазначені у вказаних довідках-розрахунках. Доводи сторони відповідача [PERSON] щодо того, що він не підписував Додаткової угоди №1 від 30.01.2009 року до договору поруки №1445-08 від 24.02.2006 року в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження, оскільки судова почеркознавча експертиза не була проведена в зв`язку з невиконанням клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, а саме вільних зразків підписів [PERSON] у оригіналах документів різного характеру, наближені за часом виконання до досліджуваного документу, та в подальшому сторони не наполягали на її проведенні. В ході судового розгляду справи представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] суду надавались альтернативні розрахунки заборгованості, оскільки на думку представника відповідачів залишок заборгованості був розрахований стороною позивача невірно. При цьому представник відповідачів наголошував на тому, що факт законності встановлення нової процентної ставки за користування кредитними коштами, її розмір та дата початку дії такої ставки позивачем суду не доведено та не підтверджено матеріалами справи, в зв`язку з чим при наданні альтернативних розрахунків вказана підвищена процентна ставка не використовувалась. В результаті вказаних альтернативних розрахунків представник відповідачів дійшов висновку, що позивачем нарахована сума заборгованості на 49966,08 доларів США більше, ніж передбачено умовами кредитного договору. В ході судового розгляду стороною позивача після вивчення вказаних альтернативних розрахунків зверталась увага суду на те, що представник відповідачів наданням зазначених розрахунків фактично визнав позовні вимоги, не погодившись лише з сумою, що підлягає стягненню. Вказані доводи суд відхиляє, оскільки представник відповідачів в судовому засіданні пояснив, що надав вказані розрахунки лише на підтвердження порушення позивачем умов кредитного договору в частині нарахування заборгованості. Окрім того, разом з наданням альтернативних розрахунків відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, що спростовує доводи представника ТОВ «Кей-Колект» про визнання нею позовних вимог. З цього приводу також стороною позивача в судовому засіданні 17.11.2017 року були надані письмові заперечення на пояснення до альтернативних розрахунків, в яких представник позивача зазначив, що надана суду довідка розрахунок від 12.01.2016 року не є збільшенням розміру позовних вимог, а лише свідчить про те, що звернення ТОВ «Кей-Колект» з позовом до суду не є підставою для припинення нарахування заборгованості боржникам, а отже сума заборгованості, яку позивач вимагає стягнути на свою користь, залишається в розмірі 90606,78 доларів США. При цьому представник позивача зазначає, що альтернативні розрахунки є хибними, оскільки стороною відповідачів не вказано, чому вони вважають підвищення процентної ставки безпідставним, та представник не вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. 17.11.2017 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів, яка залишилась без виконання, оскільки позивачем суду надано лише Акт про відсутність оригіналів документів від 12.01.2018 року, що свідчить про те, що в архіві ТОВ «Кей-Колект» по боржнику [PERSON] будь-які оригінали документів, в тому числі і оригінали кредитної справи, відсутні. Таким чином, позивачем на підтвердження позовних вимог надано лише Довідку-розрахунок залишку заборгованості боржника [PERSON] за договором №10601861000 (1445-08 ПОУ П) від 23.03.2006 року у валюті договору станом на 12.01.2016 року, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо тіла кредиту, розміру нарахованих сум не підтверджені належними, допустими та достовірними в сенсі ст. ст. 77-79 ЦПК України доказами. В ході судового розгляду справи представник відповідачів [PERSON] наголошував на тому, що стороною відповідачів не оскаржується факт того, що [PERSON] взяла кредит в 2006 році та виплачувала його фактично до 2009 року, коли побачила, що працівники банку почали проводити зарахування на тіло кредиту з порушенням умов договору. Разом з тим відповідач [PERSON] продовжувала здійснювати виплату відсотків за користування кредитом до 2010 року, намагаючись з`ясувати питання, пов`язані з зарахуванням здійснених проплат. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ТОВ «Кей-Колект» не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. Крім того, заслуговують на увагу також посилання представника [PERSON] щодо того, що частина заявлених позивачем позовних вимог виходить за межі строків позовної давності, однак з урахуванням відмови в задоволенні позовної заяви по суті позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю, суд не застосовує строки позовної давності. Щодо вимог відповідача [PERSON] за зустрічним позовом суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що договір факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений правомірно відповідно до вимог діючого законодавства. При цьому суд погоджується з доводами сторони ПАТ «УкрСиббанк» щодо того, що ТОВ «Кей-Колект» не є третьою особою щодо правовідношень, що виникли на підставі Кредитного договору №1445-08 ПОУ П від 23.03.2006 року, оскільки відповідно до чинного законодавства відбулась заміна кредитора в зобов`язанні на підставі укладення договору факторингу, тобто розголошення інформації, яка складає банківську таємницю, та передача персональних даних третім особам не відбулися, в зв`язку з чим зустрічна позовна вимога [PERSON] щодо визнання незаконними дій ПАТ «УкрСиббанк» стосовно передання та розголошення персональних даних та даних банківської таємниці відносно [PERSON] ТОВ «Кей-Колект» також не підлягає задоволенню. Також суд зазначає, що чинне законодавство не обмежує передачу прав кредитора у зобов`язанні за договором факторингу категорією боржників, право вимоги до яких відступається за договором, в зв`язку з тим доводи відповідача [PERSON] щодо неправомірності укладення договору факторингу, за яким передається право вимоги до боржника-фізичної особи, судом відхиляються. Крім того, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] щодо часткової недійсності Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 11.06.2012 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» в частині відступлення прав вимоги за Іпотечним договором №1096 від 23.03.2006 року, оскільки з вказаних договорів не вбачається порушення прав позивача за зустрічним позовом [PERSON] , в зв`язку з чим підстав для звернення до суду за захистом порушеного або оспорюваного права немає. В судовому засідінні представник ПАТ «УкрСиббанк» надала усні пояснення щодо того, що оскільки позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не заявлено конкретних вимог саме до ПАТ «УкрСиббанк», то ПАТ «УкрСиббанк» є не належним відповідачем. Однак з вказаними поясненнями суд не погоджується, оскільки позивачем за зустрічним позовом [PERSON] однією з вимог заявлено визнання незаконними дій саме ПАТ «УкрСиббанк». В зустрічних позовних вимогах [PERSON] також просить заборонити ТОВ «Кей-Колект» вчиняти подальші дії стосовно передання персональних даних [PERSON] іншим третім особам та розголошувати отриману ними інформацію від ПАТ «УкрСиббанк». Суд зазначає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки заявлені на майбутнє та не підтверджують наявність порушеного, оспорюваного чи невизнаного права відповідача [PERSON] , що підлягає судовому захисту. За таких обставин, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, так як недоведені та необґрунтовані. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] базуються на тому, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів після припинення дії поруки [PERSON] за спірним кредитним договором ПАТ «УкрСиббанк» з [PERSON] З цього приводу суд зазначає наступне. Договором поруки, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] , не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за кредитним договором. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України.

Outcome: approved