Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У березні 2014 році ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Обґрунтовуючи позов, банк виходить з того, що між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та [PERSON] 25.07.2007 року було укладено кредитний договір №VIK0AE00002115, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 23 559,17 дол. США зі сплатою 10,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.07.2012 року. У порушення умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, а саме: не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим, станом на 07.02.2014 року має заборгованість у сумі 44 062,04 дол. США. Крім того, 25.07.2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] передав в під заставу автомобіль «MERCEDES-BENZ», модель: 500 SL, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що належав [PERSON] на праві власності. В ході моніторингу даного кредитного договору було встановлено, що у 2012 році, в порушення умов ст.17.7 договору застави, ч.2 ст.586 ЦК України та ст.17 Закону України «Про заставу», без згоди банку [PERSON] реалізував заставний автомобіль відповідачу [PERSON] ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" згоду на відчуження рухомого майна [PERSON] без збереження обтяження не надавав, відчуження належного [PERSON] автомобіля не здійснювалось в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу, а тому зареєстроване обтяження зберігло силу для нового власника - відповідача у справі. Враховуючи наявну заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 44 062,04 дол. США на день подачі позову, банк просить вилучити у [PERSON] предмет застави, комплект ключів до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та звернути стягнення на заставний автомобіль. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4, ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як передбачено ч.1; 3, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. У відповідності до ч.1, ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та [PERSON] 25.07.2007 року було укладено кредитний договір №VIK0AE00002115, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 23 559,17 дол. США зі сплатою 10,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.07.2012 року (а.с.22-26). Крім того, 25.07.2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] передав в під заставу автомобіль «MERCEDES- BENZ», модель: 500 SL, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що належав відповідачу на праві власності (а.с.27-31). За змістом ст.1 Закону України „Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Як наголошує ч.1, ст.576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Укладений договір містить в собі положення про забезпечення виконання зобов'язання за кредитними відносинами між вказаними суб'єктами. Безпосередньо п.34.4 договору застави зазначає, що клієнт надав у заставу автомобіль «MERCEDES- BENZ», модель: 500 SL, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що належав [PERSON] на праві власності. За правилами ст.16 Закону України „Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Пунктом 7 цього договору було визначено місце знаходження предмета застави у заставодавця, який несе повну відповідальність перед заставодержателем за його збереження. Згідно ч.3, 4, ст.577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Пункт 15.12 договору застави зобов'язав заставодержателя зареєструвати заставу в Державному реєстрі в порядку, встановленому чинним законодавством України. Як вбачається з витягу Державного реєстру обтяжень рухомого майна (запис №1) 28.07.2007 року за №5387128 реєстратором: Дніпропетровською філією ДП „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України було зареєстровано договір застави автотранспорта №VIK0AE00002115 від 25.07.2007 року як підставу обтяження за заявою ЗАТ КБ „ПРИВАТБАНК", де об'єктом обтяження був автомобіль «MERCEDES- BENZ», модель: 500 SL, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що належав [PERSON] на праві власності (а.с.33-36). Судом встановлено, що, порушуючи умови кредитного договору №VIK0AE00002115 від 25.07.2007 року, [PERSON] не сплачував банку належні платежі, заборгувавши станом на 07.02.2014 року 44 062,04 дол. США (а.с.15-18). У відповідності до ст.17 Закону України „Про заставу" заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Як зазначає ч.2, ст.586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. У 2012 році, в порушення умов ст.17.7 договору застави, ч.2 ст.586 ЦК України та ст.17 Закону України «Про заставу», без згоди банку [PERSON] реалізував заставний автомобіль відповідачу [PERSON] ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" згоди [PERSON] на таке відчуження заставного майна не надавав. Як передбачено ч.1, ст.27 Закону України „Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. За змісто ч.3, ст.9 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Згідно ч.1, ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки [PERSON] незаконно здійснив продаж заставного майна [PERSON] без згоди ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" як заставодержателя, тому необхідно автомобіль «MERCEDES-BENZ», д.н.з. [NUMBER] вилучити у відповідача разом з комплектом ключів та реєстраційними документами, так як застава зберігає силу в даному випадку. Відповідно до ч.1, ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. З урахуванням вилучення вказаного автомобілю суд вважає необхідним звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «MERCEDES-BENZ», модель: 500 SL, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VIK0AE00002115 від 25.07.2007 року в сумі 44 062,04 дол. США шляхом продажу данного автомобілю ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобілю з реєстрації в органах ДАІ України, а також надання ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" всіх повноважень для його продажу. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем та третьою особою суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і ході судових засідань. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved