Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

30 серпня 2019 року ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" (надалі - ПАТ "ВБР") звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 27 вересня 2012 року між ПАТ "ВБР" та [PERSON] було укладений кредитний договір № IKAPNABG.58291.001 на підставі якого останній надано кредит для придбання автомобіля у розмірі 53 910,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,7 % річних, з кінцевим строком повернення до 26 вересня 2017 року. З метою належного забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, 27 вересня 2012 року між ПАТ "ВБР" та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна № ZXA019500.58291.002, яким забезпечено автомобіль марки ЗАЗ TF698К, р/н [NUMBER] . Крім того, зазначеним договором було передбачено, що заставодавець у разі порушення будь-якого із зобов`язань, передбачених п. п. 17.1, 17.4, 17.7 договору сплачує заставодержателю штраф у розмірі 15 % вартості предмета застави, що становить 8 985,00 грн. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у вищезазначеному розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредити та відсотки за користування кредитами, в результаті чого станом на 03 липня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 6 475,53 грн., що становить залишок від суми штрафу за несвоєчасне продовження та не продовження строку дії договору страхування наземного транспортного засобу. Зазначену суму заборгованості, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 27-28). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 27 вересня 2012 року між ПАТ "ВБР" та [PERSON] укладений кредитний договір № IKAPNABG.58291.001 на підставі якого останній надано кредит для придбання автомобіля у розмірі 53 910,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,7 % річних, з кінцевим строком повернення до 26 вересня 2017 року (а.с. 9-10). З метою належного забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, 27 вересня 2012 року між ПАТ "ВБР" та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна № ZXA019500.58291.002, яким забезпечено автомобіль марки ЗАЗ TF698К, світло-сірого кольору, 2012 року випуску, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER] , р/н [NUMBER] . Крім того, п. 19 зазначеного договору було передбачено, що заставодавець у разі порушення будь-якого із зобов`язань, передбачених п. п. 17.1, 17.4, 17.7 договору сплачує заставодержателю штраф у розмірі 15 % вартості предмета застави (п. 35.5), що становить 8 985,00 грн. Пунктом 6.8 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених п.п. 4.2.9 цього договору, він сплачує на користь банку штраф у розмірі 15 % від вартості предмета застави, яка зазначена у п. 35.5 договору застави рухомого майна, сплата штрафу здійснюється в гривні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 610 ЦК України порушенням є зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушував зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 1011, ч. 1 ст. 1013 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за штрафом у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 6 475,53 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Банку (а.с. 15-17). Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 475,53 грн., яка становить суму штрафу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved