Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Представник позивача в позовній заяві просить стягнути в користь позивача з відповідача 27997,81 гривні заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.11.2013 року та судові витрати по справі, що складаються із судового збору в розмірі 2102,00 гривні, покликаючись на те, що відповідно до вищевказаного договору відповідач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 18.11.2013 року. Після чого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 13000 гривень. Для користування кредитними коштами відповідач отримав кредитну картку. Представник позивача стверджує, що АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором виконав в повній мірі, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту та сплатити відсотки в порядку і в терміни, встановлені договором, однак належно не виконує взятих на себе зобов`язань, щодо вчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків, у результаті чого виникла заборгованість станом на 21.09.2020 року у розмірі 27997,81 гривні, яка складається із: -заборгованості за тілом кредиту - 19443,11 грн; -заборгованості за простроченими відсотками - 8554,70 грн, які представник позивача і просить стягнути з відповідача. Представник позивача у своїй письмовій заяві просить суд слухати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду 05.11.2020 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення на офіційному вебсайті суду оголошення про його виклик в судове засідання. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так як, представник позивача у своїй письмовій заяві не заперечує проти цього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного: Відповідно до ст.207 ч.1, 2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.638 ч.1 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1048 ч.1 ЦК України). Частиною другою вищевказаної статті ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). 18.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №б/н шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Також відповідач підписавши вищевказану анкету-заяву погодився з тим, що дана анкета разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також ствердив, що ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку. 05.05.2017 року відповідачу було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 05/21 на яку 22.08.2017 року встановлено кредитний ліміт в сумі 13000 грн. Умовами та Правилами надання банківських послуг, що розміщені на офіційному вебсайті позивача, зокрема з п.2.1 передбачено, що відповідач отримавши кредит на термін 12 місяців зобов`язався щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. АТ КБ "Приватбанк" виконав свої зобов`язання згідно з договором та видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі передбаченому умовами договору. Відповідач [PERSON] порушив умови п.2.1.1.3. кредитного договору, відповідно до якого зобов`язався щомісяця погашати кредит та проценти. Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із положеннями ст.1050 ч.1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати заборгованості за відсотками, що передбачені кредитним договором №б/н від 18.11.2013 року, які становлять станом на 21.09.2020 року 27997,81 гривні та складаються із: -заборгованості за тілом кредиту - 19443,11 грн; -заборгованості за простроченими відсотками - 8554,70 грн. А тому, враховуючи, що в даному випадку має місце порушення прав позивача АТ КБ "Приватбанк", суд вважає, що вони підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості із відповідача в розмірі 27997,81 гривні. Суд також вважає, що в користь позивача з відповідача слід стягнути 2102,00 гривні сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору, а всього стягнути з відповідача в користь позивача 30099,81 гривні.

Outcome: approved