Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В грудні 2013 року КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (надалі також - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами позивача з послуги централізованого опалення, однак не оплачує дані послуги, у зв»язку з чим утворилась заборгованість в сумі 2612 грн. 87 коп., за період з 01 листопада 2010 року по 01 жовтня 2013 року, яку просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що у відповідача утворилася заборгованість, яка складається з боргу за опалення в розмірі 2612,87 грн, що відповідач з будь-якими заявами про відмову від послуг теплопостачання до позивача не зверталась, у зв'язку з чим просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що позивачем надаються послуги не в повному обсязі, що під час опалювального сезону в квартирі було прохолодно, окрім того не було здійснено перерахунок за надані послуги, а тому просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в [ADDRESS], вказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Згідно виписки з особового рахунку [NUMBER], відповідач за період з 01 листопада 2010 року по 01 жовтня 2013 року за розрахунком позивача заборгувала 2612 грн. 87 коп. за послуги з централізованого постачання теплої енергії, від отримання послуг не відмовлялася, про що також свідчить часткова оплата послуг відповідачем. Згідно довідки №1462/2 від 01.04.2014 КП «ЖТКЕ», за період з 01.10.2009 року по теперішній час письмових звернень з приводу ненадання або надання послуг з централізованого опалення та гарячого постачання не в повному обсязі від гр. [PERSON] не надходило. Як вбачається з довідки від 28.03.2014 року КП «ВЖРЕП №11» Житомирської міської ради, житловий будинок №86 по вул. Київській підключено до мережі центрального опалення в тому числі і квартира №40. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. При цьому, судом не беруться до уваги посилання відповідача, що позивачем не було здійснено перерахунок за надані послуги, та було надано послуги неналежної якості, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Згідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами, які беруть участь у справі і інших осіб, доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 2612,87 грн. обгрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved