Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

06 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту серії [NUMBER] від 18 березня 2009 року на земельну ділянку площею 0,86 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Лиманівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. В обґрунтування своєї заяви вказує, що на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації Миколаївської області від 27 травня 2008 року № 367-р їй була передана у власність земельна ділянка площею 0,86 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного розпорядження, 18 березня 2009 року їй було видано державний акт на право приватної власності щодо вищевказаної земельної ділянки, однак в останньому її по батькові помилково зазначено як "[PERSON]", замість вірного "[PERSON]", що нині перешкоджає їй в розпорядженні цим майном. Оскільки внесення відповідних змін до Державного акту нині неможливе, вона була змушена звернутися до суду із цією заявою. Заявник [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явились. Від представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені вимоги свого довірителя підтримано в повному обсязі. Заінтересована особа - Вітовська районна державна адміністрація у Миколаївській області свого представника в судове засідання не направила, надіслала до суду листа про розгляд справи за відсутності представника адміністрації. Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених вимог та на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, зі змісту копії Державного акту серії [NUMBER] від 18.03.2009 року підтверджується належність заявнику [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, натомість в графі зазначення анкетних даних власника, по батькові останньої зазначено як «[PERSON]» (а.с. 6). Втім, належність вказаного правовстановлюючого документу підтверджується змістом досліджених судом письмових доказів. Відповідно до розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 27.05.2008 року № 367-р та додатку до нього, земельна ділянка площею 0,86 га була виділена саме [PERSON] (а.с.23-29). Крім цього, відповідно паспортним даним заявника, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та зазначені анкетні дані, в тому числі адреса збігається з вказаними даними в державному акті, як власника земельної ділянки, окрім розбіжності в написанні по батькові "[PERSON]" та "[PERSON]" (а.с. 5-6). Підстави звернення заявника до суду, підтверджуються листом відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 116/139/17 від 19.06.2017 року, яким [PERSON] відмовлено у виправлені описки в державному акті. Відповідно до статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до п.п.4 ч.1 ст. 24 вказаного Закону - у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно з п. 4.1, 4.4 Інструкції "Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою" затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325, виправлення помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті таких помилок землевласником, він має звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою про видачу нового державного акту. Разом з тим, вищевказана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року № 537. За такого заявник позбавлена можливості в адміністративному порядку вирішити питання про внесення відповідних виправлень до вищевказаного правовстановлюючого документу. З досліджених документів, з яких вбачається співпадання особистої інформації в правовстановлюючому документі та в офіційних документах на ім'я [PERSON], суд дійшов висновку про належність зазначеного правовстановлюючого документу заявнику [PERSON]. Враховуючи наведене та встановивши, що іншим чином як встановлення факту належності вищевказаного правовстановлюючого документу довести свої права щодо цього майна заявник не має можливості, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню Враховуючи викладене,

Outcome: approved