Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Представник ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 26 травня 2011 року у розмірі 12758,07 грн. Одночасно позивач просить стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень). Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26 травня 2011 року між ПАТ КБ "Притватбанк" (надалі позивач) та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", складає між ним та банком договір. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач у свою чергу не виконала належним чином свої зобов'язання за укладеним договором №б/н щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, в результаті чого станом на 31 жовтня 2016 року, утворилась заборгованість в розмірі 12758,07 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте у позовній заяві вказав на можливість розгляду справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання відповідачем судових повісток про виклик до суду (а.с.43, 46). Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 4 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача не надійшло доказів добровільної сплати заборгованості, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за її відсутності та постановлення заочного рішення у справі. Судом встановлено, що 26 травня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №б/н, відповідно до умов якого Відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", складає між ним та банком договір (а.с.5). Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг" - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 "Умов надання банківських послуг" - у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов надання банківських послуг" - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Дослідивши у судовому засіданні розрахунок суми заборгованості, судом встановлено, що Відповідач порушила свої зобовязання, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2016 року за договором № б/н від 26 травня 2011 року утворилась заборгованість на загальну суму - 12758,07 грн. (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят вісім гривень сім копійок), яка складається з наступного: 194,72 грн. (сто дев'яносто чотири гривні сімдесят дві копійки) - заборгованість за кредитом; 8279,63 грн. (вісім тисяч двісті сімдесят дев'ять гривень шістдесят три копійки) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень) - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг": 500 грн. (пятсот гривень) - штраф (фіксована частина); 583,72 грн. (п'ятсот вісімдесят три гривні сімдесят дві копійки) - штраф (процентна складова) (а.с.3). Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ Відповідно до вимог статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 Цивільного процесуального кодексу України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved