Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 7724,35 грн. страхового відшкодування, 937,07 грн. пені та 3 % річних у розмірі 173,76 грн., пославшись на те, що відповідач у встановлений законом строк не здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ 210994-20» державний номерний знак «[NUMBER]», у зв'язку з чим додатково має сплатити обраховані ним фінансові санкції. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, а від його представника - адвоката [PERSON] надійшла заява, у якій він справу просив розглянути за відсутності позивача [PERSON] та його, як представника, позовні вимоги позивача підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з»явився також, а від представника відповідача Колениченко В.О. надійшла заява, у якій вона справу просила розглянути без участі представника відповідача, та до заяви нею додані пояснення, в яких вона позовні вимоги визнала та обґрунтувала підстави визнання позову. Оскільки відповідно до умов договору про надання правової допомоги по цивільній справі від 30.05.2014 року (а.с26) представнику позивача [PERSON] позивачем [PERSON] надані всі права позивача, в тому числі і право підпису позовної заяви та інших заяв і клопотань, а представнику відповідача Колениченко В.О. відповідно до довіреності від 18.03.2014 року, копія якої додана до заяви (а.с23), надані всі права відповідача, в тому числі і визнання позову на суму, що не перевищує 10000 (десяти тисяч) грн., то суд визнав можливим справу розглянути за відсутності сторін та, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого на а.с.10, позивач [PERSON] є власником автомобіля марки «ВАЗ 210994-20» державний номерний знак «[NUMBER]». З копії постанови Ніжинського міськрайонного суду від 21 травня 2013 року на а.с.20 видно, що 18 квітня 2014 року о 23-50 год. на вул. Незалежності в м. Ніжині з вини [PERSON], який керував автомобілем марки «Daewoo Lanos» державний номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, іншим учасником якої був належний позивачу автомобіль марки «ВАЗ 210994-20» державний номерний знак «[NUMBER]». Як убачається з пояснення представника відповідача, за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АВ/4003931 (зі строком дії з 30.05.2012 року по 29.05.2013 року) [PERSON], з вини якого сталася ДТП, є особою, цивільно-правова відповідальність якової застрахована. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховий випадок - це подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 8 Закону України "Про страхування" встановлено, що страховий випадок - це певна подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Як зазначив позивач у позові, він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про сплату йому 7724,35 грн. страхового відшкодування. Факт його звернення підтверджується листами відповідача, копії яких на а.с. 8 та а.с. 9. Крім того, з даних листів убачається, що розмір суми страхового відшкодування відповідачем не заперечується, і НАСК «Оранта» приносить відповідачу свої вибачення з приводу порушення строків несплати та зобов»язується свої зобов»язання виконати. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З заявою про виплату суми страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача 22 квітня 2013 року, яка відповідачем зареєстрована за № 5575, що убачається з копії лист на а.с. 8. У вказаний вище термін відповідачем не було здійснено належних позивачу виплат, що є підставою для стягнення на користь останнього суми страхового відшкодування у розмірі 7724,35 грн. Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати, страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Так, згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Крім того, частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунків позивача, пеня становить 937,07 грн., а 3 % річних - 173,79 грн., що відповідач визнав. З огляду на встановлене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і так як їх відповідач визнав, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення, то їх слід задовольнити у повному обсязі. Разом з тим, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 243,60 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved