Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач СФГ "Пріоритет" звернувсь до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , ТОВ "Торчинське" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та визнати поновленим договір оренди земельної ділянки площею 2,3948 га, кадастровий номер 1822587600:02:000:0030, укладений між СФГ «Пріоритет» та [PERSON] , зареєстрований Коростишівським районним відділом «Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» за № 040821100080 від 17.03.2008. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 15.03.2008 між СФГ "Пріоритет" та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,3948 га, кадастровий номер 1822587600:02:000:0030, що розташована на території Торчинської сільської ради , належну [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 145256 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком 10 років . Договір оренди було зареєстровано Коростишівським районним відділом "Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК" за № 040821100080 від 17.03.2008. На підставі акту приймання - передачі від 20.03.2008 була передана в натурі земельна ділянка площею 2,3948 га, кадастровий номер 1822587600:02:000:0030, до цього часу перебуває в користуванні позивачів та не вилучалась. Відповідач під час дії вищевказаного договору незаконно уклав договір оренди цієї ж земельної ділянки з ТОВ "Темпо - Транс" строком на 10 років. Для відновлення порушених прав, як Орендаря, позивач змушений був звертатись до суду, Постановою Житомирського апеляційного Житомирської області в справі № 280/173717 від 25.06.2018 було визнано недійсний договір оренди земельної ділянки площею 2,3948 га, кадастровий номер 1822587600:02:000:0030, що укладений 03.04.2017 між [PERSON] та ТОВ "Темпо-Транс", скасовано рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно з індексним номером 35453435 від 31.05.2017, прийняте Державним реєстратором КП "Правовий цент Сербо-Слобідської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області". 13.12.2017 позивач вперше звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди, укладеного з [PERSON] з порушенням переважного права діючого орендаря на переукладення договору оренди на новий строк. Жодних заперечень з приводу поданого позову, а також вимог про повернення земельної ділянки, повідомлень про передачу зазначеної земельної ділянки в оренду іншому орендареві, скарг або повідомлень про порушення чи неналежне виконання орендарем умов договору оренди землі від [PERSON] не надходило. Після закінчення строку дії договору оренди ( 17.03.2018) позивач продовжує користуватись земельною ділянкою, здійснює її обробіток та засіяв її зерновими. Листа-повідомлення орендодавця "про заперечення у поновленні договору оренди землі" позивач після закінчення строку договору не отримував. Позивачу стало відомо, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди земельної ділянки між ТОВ "Торчинське " та [PERSON] 22.05.2018 , тобто укладено новий договір оренди земельної ділянки. Переважне право позивача на поновлення договору оренди, надане договором та законом було порушено відповідачами внаслідок не укладення із Позивачем додаткової угоди про поновлення договору оренди та укладення із іншим орендарем договору оренди земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене позивач просив: визнати недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки площею 2,3948 га, кадастровий номер 1822587600:02:000:0030, укладений 22.05.2018 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торчинське" строком на 10 років. Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки площею 2,3948 га, кадастровий номер 1822587600:02:000:0030, розташований на території Торчинської сільської ради, укладений між Селянським фермерським господарством "Пріоритет" та [PERSON] , зареєстрований Коростишівським районним відділом Житомирської регіональної філії Державного підприємства центр ДЗК" за № 040821100080 від 17.03.2008р., вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 04.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилам загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Вернидуб Д.В. , а в подальшому представник позивача Кушніренко А.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Вказали, що позивач і надалі користується земельною ділянкою, вчасно [PERSON] направлявсь лист повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди. Орендодавець будь - яких заперечень не висловив. Також між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди землі в квітні 2017 та 2018 р. і вказані договори свідчать про намір відповідача [PERSON] на продовження договору оренди землі з позивачем. В судовому засіданні ( 26.12.2019) відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав , в їх задоволенні просив відмовити. Вказав, що Договору оренди землі з позивачем в 2018 році не підписував, після закінчення строку дії Договору оренди за 2008 рік, він уклав новий Договір оренди землі з ТОВ «Торчинське» на більш вигідніших умовах, останні сплачують йому оренду плату за земельну ділянку. Повідомлень СФГ «Пріоритет» про намір продовжити дію договору оренди землі з проектом додаткової угоди він не отримував. В судовому засіданні представник відповідача - ТОВ «Торчинське» Бойко Н.С., а в подальшому представник Миколайчук П.В. позовні вимоги не визнали, в їх задоволенні просили відмовити. З письмового відзиву та пояснень в судовому засіданні слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,3948, кадастровий номер 1822587600:02:000:0030, що розташована на території Торчинської сільської ради. 15.03.2008 між СФГ "Пріоритет" та [PERSON] було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років з моменту його державної реєстрації, яка здійснена 17.03.2008. У зв`язку з закінченням дії договору оренди з СФГ "Пріоритет" та за відсутністю, як передбачено договором та ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" від СФГ "Пріоритет" повідомлення про намір продовжити дію договору , 22.05.2018 [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки з ТОВ "Торчинське" на більш вигідніших умовах. Позивач не скориставсь своїм переважним правом на пролонгацію договору оренди в строки передбачені договором та законом. Суд, вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Положеннями частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» закріплює норму, згідно якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно вимог частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України, статті 125 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 2,3948 , що розташована на території Торчинської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1822587600:02:000:0030 ( а.с. 13) та вказана обставина сторонами не заперечується. 15 березня 2008 року між [PERSON] та СФГ "Пріоритет" було укладено договір оренди землі б/н (а.с.6-10). Державна реєстрація права оренди земельної ділянки була проведена 17 березня 2008 року за № 040821100080, що підтверджується повідомленням відділу у Коростишівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (а.с.15). Відповідно до змісту п. 8 договору оренди землі б/н від 15 березня 2008 року "Строк дії договору", договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до умов пункту 20 договору оренди землі, передача земельної ділянки орендарю здійснюється в тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. На підтвердження того, що позивач після закінчення строку дії договору оренди землі продовжує користуватися земельною ділянкою відповідача, представником позивача надано суду довідку № 16 від 22.01.2020, із змісту якої вбачається, що земельна ділянка, яка належить відповідачу [PERSON] обробляється в єдиному масиві земель, а також лист повідомлення щодо отримання орендної плати за 2019 [PERSON] . На підтвердження виконання вимог ст.33 ЗУ "Про оренду землі" представником позивача надано додаткову угоду від 29.11.2017 про поновлення терміну дії до Договору оренди землі, зареєстрованого у Коростишівському райвідділі ДП "Житомирський регіональній філії Центру ДЗК" 17.03.2008 за № 040821100080 та копію фіскального чека про відправлення рекомендованого листа [PERSON] ( а.с. 50-51). Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі. Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Крім того, ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди: орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 4 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати своє переважне право на продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Отже, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо направлення відповідачу листа повідомлення про поновлення договору оренди землі з направленням проекту додаткової угоди, окрім того сам лист повідомлення суду не надано. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив факт отримання повідомлень про поновлення договору оренди від позивача. Враховуючи вищевикладне, суд дійшов до висновку, що у позивача відсутнє переважне право перед іншими особами на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк за встановлених обставин. Доводи позивача про те, що позивач та [PERSON] мали намір продовжувати договірні відносини шляхом підписання Договорів оренди в квітні 2017,2018 р., а також що позивач здійснював захист своїх прав в судовому порядку шляхом визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 03.04.2017 укладеного між [PERSON] та ТОВ "Темпо-ТРанс" , суд до уваги не приймає, оскільки в своїй сукупності такі доводи не свідчать про виконання позивачем вимог п. 8 Договору оренди землі від 15.03.2008 р., ст. 33 ЗУ "Про оренду землі". Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов до висновку, що позивач не скориставсь своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, а тому позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed