Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них солідарно боргу за кредитом в сумі 19440,28 доларів США, що за курсом НБУ від 06.07.2016 року складає 482896,56 грн та судових витрат по справі. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25.02.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір HAB0GA00000021 (далі Договір) Відповідно до умов вказаного Договору позивач зобов'язався відповідачу кредит в сумі 23083,79 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних, на строк до 24.02.2028 року. Договором передбачено, що відповідач зобов'язувається погашати заборгованість по кредиту шляхом внесення коштів щомісяця, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію та інші витрати згідно кредитного договору. Відповідач отримав від позивача грошові кошти, але свої зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 06.07.2016 року становить 19501,11 доларів США, що за курсом НБУ від 06.07.2016 року становить 482896,56 гривень, з них: заборгованість за кредитом 16630,87 доларів США, заборгованість за процентами 2802,57 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 6,84 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 60,83 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 25.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до яких поручителі несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання [PERSON] умов основного зобов'язання. В зв'язку з цим ПАТ КБ «ПриваБанк» просить стягнути з відповідачів солідарно суму боргу в розмірі 19440,28 доларів США, що за курсом НБУ від 06.07.2016 року складає 482896,56 грн., і судові витрати по справі. [PERSON] подав зустрічний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» про дострокове розірвання кредитного договору, з тих підстав, що його право як споживача було порушено Банком шляхом дострокового стягнення всієї суми заборгованості по тілу кредиту, наслідком якого є дострокове припинення кредитного договору. 12.12.2016 року від представника [PERSON] -адвоката Билим І.О. надійшла заява про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду. Представник позивача позов підтримав і просив розглянути справу у його відсутність, про що зазначив в поданій заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, вони були присутні в судовому засіданні 12.12.2016 року, де позов фактично визнали. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.02.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір HAB0GA00000021 (далі Договір) Відповідно до п.8.1 вказаного Договору позивач зобов'язався відповідачу кредит в сумі 23083,79 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць, на суму залишку заборгованості, на строк до 24.02.2028 року. Договором передбачено, що відповідач зобов'язувається здійснювати щомісячні платежі по кредиту в період з 23 по 28 число кожного місяця в розмірі 216,78 доларів США для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, комісію та винагороди. Відповідач отримав від позивача грошові кошти, але свої зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 06.07.2016 року становить 19440,28 доларів США, що за курсом НБУ від 06.07.2016 року становить 482896,56 гривень, з них: - заборгованість за кредитом 16630,87 доларів США, - заборгованість за процентами 2802,57 доларів США, - заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 6,84 доларів США, Вказаний борг підтверджується розрахунком заборгованості. За клопотанням представника [PERSON] ухвалою суду від 17.01.2017 року по справі призначалася судово-бухгалтерська експертиза, яка проведена не була, так як [PERSON] не провів оплату цієї експертизи, тому розрахунок заборгованості, наданий позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк", суд вважає вірним. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 25.02.2008 року були укладені договори поруки: між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] договір поруки № HAB0GA00000021.1, між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] договір поруки № HAB0GA00000021.2, між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] договір поруки № HAB0GA00000021.3, між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] договір поруки № HAB0GA00000021.4 відповідно до яких поручителі несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання [PERSON] умов основного зобов'язання. Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, відповідно до умов договору. У відповідності до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи, що позичальник заборгованість по кредиту не сплачує, що підтверджується відповідними документами, суд вважає вимоги позивача правомірними і такими, що підлягають задоволенню. Стягнення судом вказаної заборгованості по кредиту та відсоткам в іноземній валюті - доларах США відповідає чинному законодавству. Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України). Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Як свідчать матеріали справи, на час укладення кредитного договору банк мав необхідний обсяг повноважень (банківську ліцензію на право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, та письмовий Дозвіл на право здійснювати операції з валютними цінностями) для здійснення кредитування в іноземній валюті, використання якої при здійсненні кредитних операцій (в кредитних зобов'язаннях) було передбачено чинним на час укладення даних договорів законодавством. Сторони кредитного договору досягли згоди щодо валюти виконання грошового зобов'язання та виразили її в доларах США, та дана домовленість сторін, відповідно до ст.533, ст.1054 ЦК України, є істотною умовою кредитного договору. Верховний Суд України при розгляді справи №6-190цс15 від 16 вересня 2015 року прийшов до висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Таким чином з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню заборгованість за кредитом, відсотками і комісією в розмірі 19440,28 доларів США, що за курсом НБУ (24,84 грн. за 1 долар США) від 06.07.2016 року становить 482896,56 грн. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід також стягнути судові витрати по справі: суму судового збору 7243,45 гривень, яка сплачена позивачем при поданні позову до суду, що підтверджуються відповідною квитанцією (а.с.1), по 1448,69 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved