Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.05.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 40661,23 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана додаткова угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПиватБанк" умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. При укладанні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку із зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 09.09.2014 року має заборгованість в розмірі 103139,34 грн. У судове засідання представник Приват Банку не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказі. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 травня 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду про реструктуризацію заборгованість та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов додаткової угоди вона укладена для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №SAMDN03000014573049 від 27.06.2007 року (а.с. 4 зворотній бік). Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 заборгованість по кредитному договору №1 з дати підписання додаткової угоди становить 40661,24 грн. Датою кінцевого погашення заборгованості є 05.05.2015 року. Відповідно до п.п. 1.1 Додаткової угоди сторони узгодили зменшення розміру заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди, а саме відсотки на 10924,69, комісію на 201,25 грн., пеню на 47,17 грн. У випадку заборгованості в іноземній валюті, Банк здійснює конвертацію суми заборгованості в національну валюту за курсом 8,05. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: з 18 по 25 число кожного місяця у відповідності до Графіку погашення заборгованості шляхом перерахування коштів на транзитний рахунок 29092052315517. Відповідно до п.1.5.1 Додаткової угоди сторони погодили, що строк повернення кредиту є 31-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 %, штраф у розмірі 11173,11 грн. Статтею 634 ЦК України встановлено що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за додатковою угодою не виконав. У зв'язку із зазначеним порушенням зобов'язань відповідач станом на 09.09.2014 року має непогашену заборгованість - 103139,34 грн., яка складається з наступного: 37640,98 грн. - заборгованість за кредитом; 1015,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 53309,34 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 11173,11 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 1.5.4 Додаткової угоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до положень ст. 617 ЦК України, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved