Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача - Павлюк Іван Михайлович, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просить задоволити. Із змісту позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.09.2006 року, [PERSON] 01.09.2006 року, отримав кредит у розмірі 1835,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з чим, станом на 18.02.2014 року має заборгованість - 11135,39 грн., яка складається з: 1751,38 грн. - заборгованість за кредитом; 8377,56 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 506,45 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до задоволення за таких підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із копії кредитного договору № б/н від 01.09.2006 року укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] (а.с. 9-10, 11-22), суд встановив, що відповідач отримав кредит у розмірі 1835,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В наслідок невиконання відповідачем свого зобов'язання, на момент підготовки позовної заяви та подання позову до суду, а саме станом на 18.02.2014 року у відповідача наявна заборгованість в сумі 11135,38 грн., яка складається із: 1751,38 грн. - заборгованості за кредитом; 8377,56 грн. - заборгованість за процентами; 1006,44 грн. - заборгованість по судових штрафах. Сума заборгованості стверджується розрахунком, що долучений до матеріалів справи (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальник зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитних договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином на користь позивача, з відповідача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1048, 1050, 1054, ЦК України,

Outcome: approved