Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість в розмірі 17984,12 гривень, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.10.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування плотіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв"язку з порушеннями відповідачем зобов"язань станом на 31.08.2015 року відповідач має заборгованість 17984,12 гривень, з яких - 3608,18 гривень - заборгованість за кредитом, 10881,46 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2400 гривень - заборгованість з комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 250 гривень - штраф (фіксована частина), 844,48 гривень - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов"язання і заборгованість за договором не погашає, що порушує законні права ПАТ КБ "Приватбанк". Представник позивача в судове засідання не з"явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причини неявки суду невідомив, позовні вимоги не оспорив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України відсутні, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням \~ вимог статей 224-225 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 13.10.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON], було укладено кредитний договір № б/н, за яким позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Зазначені обставини підтверджуються заявою [PERSON] від 13.10.2008 року (а.с. 6,7), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 8-13). Таким чином, при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої між сторонами укладено договір приєднання, тобто, договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісїї на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.6.6 зазначених Умов, у разі невиконання зобов"язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов"язується виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. Судом встановлено, що позивач ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов"язання за договором не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 13.10.2008 року станом на 31.08.2015 року, де зафіксовано прострочену заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.08.2015 року в сумі 17984,12 гривень, з яких: 3608,18 гривень - заборгованість за кредитом, 10881,46 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2400 гривень - заборгованість з комісії за користуванням кредитом, штраф фіксована частина - 250 гривень, штраф процентна складова - 844,48 гривень (а.с.4-5). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України, відповідно до якої, підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, визначено договори та інші правочини. Cтаттями 526, 629 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Частиною1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved