Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

30.08.2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду із позовною заявою, в якій просить суд звернути стягнення за іпотечним договором №825/4-40/9/5-167, укладеним 13.09.2005 року на нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить Відповідачу на праві власності, на підставі договору купівлі - продажу, укладеним 13.09.2005 року, та посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1025, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу за номером 1466933 про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] 13 вересня 2005 року, номер правочину 827956, право власності на яку зареєстровано КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 8328603 від 13 вересня 2005 року, реєстраційний номер - 2127209, номер запису 16/9 в книзі 1. Визначити у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України «Про іпотеку» - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. За рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № 825/2-40/1/5-139 від 13.09.2005 року в сумі 236 448,54 (двісті тридцять шість тисяч чотириста сорок вісім ) гривень 54 копійки. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на користь позиача судові витрати у розмірі 2364,48 гривень. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов повністю підтримав і просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, тому судом оголошено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. 13 вересня 2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] був укладений договір кредиту № 825/2-40/1/5-139 на придбання нерухомого майна - двокімнатної квартири, розташованої за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п. п. 1.1. (згідно додаткової угоди №1 від 15 грудня 2008 року) Договору кредиту позивач надав відповідачеві грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 24 000,00 (двадцять чотири тисяча) доларів США 00 центів, зі сплатою 14,00 (чотирнадцять) процентів річних, за користування кредитними коштами з щомісячним погашенням основної заборгованості по 134,00 доларів США та кінцевим терміном погашення кредиту 10.09.2020 року, на умовах визначених цим Договором. Відповідно до умов кредитного договору (п.п. 3.3.8, - 3.3.10) відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати штрафних санкцій у разі невиконання кредитних зобов'язань у визначений термін. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 24.07.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 236 448,54 гривень, яка включає в себе: - заборгованість за кредитом 143 621,74 гривень. з яких: сума строкового кредиту: 91 152,17 гривень; сума простроченого кредиту: 52 469,57 гривень; - заборгованість за простроченими відсотками 75 748,87 гривень. - Пеня 16 697,93 гривень. - Прострочені нараховані комісії 380,00 гривень. - 3 983,69 грн. - нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитор) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Також судом встановлено, що в забезпечення зобов'язань відповідача за договором кредиту 13 вересня 2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" та [PERSON] був укладений іпотечний договір №825/4-40/9/5-167 від 13.09.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1029. Предметом іпотеки за іпотечним договором є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить відповідачу на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу, укладеним 13.09.2005 року, та посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1025, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу за номером 1466933 про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] 13 вересня 2005 року, номер правочину 827956. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 8328603 від 13 вересня 2005 року, реєстраційний номер - 2127209, номер запису 16/9 в книзі 1. Відповідно до п. 4.1. Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.5.1 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Згідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч.3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду. Згідно ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, провадиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбачений ЗУ "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. А тому, звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме, звернути стягнення на двокімнатну квартиру загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить відповідачу на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу, укладеним 13.09.2005 року, та посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1025, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу за номером 1466933 про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] 13 вересня 2005 року, номер правочину 827956. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 8328603 від 13 вересня 2005 року, реєстраційний номер - 2127209, номер запису 16/9 в книзі 1 та надати ПАТ «Укрсоцбанк» право продажу вказаної нерухомості шляхом проведення прилюдних торгів за рахунок продажу нерухомості задовольнити свої вимоги за кредитним договором від 13 вересня 2005 року в сумі 236448,54 гривень. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved