Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

05 липня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 27 лютого 2009 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", та [PERSON] було укладено договір № 75 про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, згідно з яким [PERSON] було видано платіжну картку та встановлено кредитну лінію з лімітом кредиту 11 150, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії банківської платіжної картки, тобто на 12 місяців. Згідно з п.п. 6.1.15, 6.1.16 договору № 75 від 27 лютого 2009 року про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, в разі звільнення Клієнт зобов'язаний повернути банківську платіжну картку в [PERSON] не пізніше дати звільнення та зобов'язаний до дати звільнення здійснити погашення всієї заборгованості по картрахунку. Відповідачку [PERSON] було звільнено з посади 15 червня 2011 року. [PERSON] відповідачка добровільно не здійснила погашення всієї заборгованості по картрахунку та не повернула банківську платіжну картку в [PERSON] не пізніше дати звільнення, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в розмірі 18 692 грн. 89 коп., яка складається з: несплаченого основного боргу в розмірі 7 508 грн. 37 коп.; нарахованих процентів в розмірі 115 грн. 13 коп.; прострочених відсотків по кредиту в розмірі 2 419 грн. 55 коп., пені за основним боргом в розмірі 6 936 грн. 27 коп., пені за несплачені процентів в розмірі 1 713 грн. 57 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача [PERSON] позов підтримала, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в розмірі 18 692 грн. 89 коп., яка складається з: несплаченого основного боргу в розмірі 7 508 грн. 37 коп.; нарахованих процентів в розмірі 115 грн. 13 коп.; прострочених відсотків по кредиту в розмірі 2 419 грн. 55 коп., пені за основним боргом в розмірі 6 936 грн. 27 коп., пені за несплачені проценти в розмірі 1 713 грн. 57 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп. Суду пояснила, що 27 лютого 2009 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір № 75 про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, і встановлено кредитну лінію з лімітом кредиту в розмірі 11 150 грн., строком на 12 місяців. 15 червня 2011 року відповідачку [PERSON] було звільнено з посади та згідно з п.п. 6.1.15, 6.1.16 договору № 75 від 27 лютого 2009 року вона зобов'язана була здійснити погашення всієї заборгованості по картрахунку та повернути БПК не пізніше дати звільнення. Але, відповідачкою [PERSON] не було здійснено погашення по кредитному договору, тому банк був змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, суду пояснила, що дійсно 27 лютого 2009 року вона уклала з позивачем договір № 75 про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, а саме: отримала кредит в сумі 11 150 грн. На момент її звільнення з філії Веселинівське відділення "Ощадбанк" станом на 15 червня 2011 року сума заборгованості за кредитом складала 10418,67 грн. Після звільнення вона певний час погашала заборгованість і станом на 17.12.2013 року за даними виписки з особового рахунку в неї була заборгованість в сумі 6869 грн. 98 коп., яку вона визнає та згодна сплатити Банку. Також вона визнає нараховані відсотки в сумі 115 грн.13 коп., проте вважає, що підстав для стягнення з неї на користь Банку прострочених відсотків по кредиту в розмірі 2 419 грн. 55 коп., пені за основним боргом в розмірі 6 936 грн. 27 коп. та пені за несплачені процентів в розмірі 1 713 грн. 57 коп. не має, оскільки позивачем невірно було визначено суму основного боргу в розмірі 7508 грн. 37 коп. В подальшому вона не погашала заборгованість в зв'язку з фінансовими труднощами. [PERSON] звернувся в суд з позовом лише через п'ять років з моменту її звільнення, тому вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності в три роки щодо основного боргу та процентів та один рік щодо стягнення пені. Тому просить суд застосувати позовну давність та відмовити позивачеві в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 лютого 2009 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", та [PERSON] було укладено договір № 75 про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, згідно з яким [PERSON] було видано платіжну картку та встановлено кредитну лінію з лімітом кредиту 11 150, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії банківської платіжної картки, тобто на 12 місяців. (а.с.12-17). Згідно з п.п. 6.1.15, 6.1.16 договору № 75 від 27 лютого 2009 року про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, в разі звільнення Клієнт зобов'язаний повернути банківську платіжну картку в [PERSON] не пізніше дати звільнення та зобов'язаний до дати звільнення здійснити погашення всієї заборгованості по картрахунку. Відповідачку [PERSON] було звільнено з посади 15 червня 2011 року, що підтверджується витягом з наказу № 330-к від 10 червня 2011 року (а.с. 6). Відповідно до п.7.2.1 договору № 75 від 27 лютого 2009 року про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, у разі якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 12% річних (при погашенні кредиту та процентів за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за звітним). В іншому випадку плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 12 % річних. Відповідно до п.7.3 вказаного договору, в разі порушення терміну погашення кредиту Клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожний день прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною ч.3 статті 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. В судовому засіданні відповідачкою [PERSON] було заявлено клопотання про застосування позовної давності щодо стягнення з неї основного боргу, процентів та пені. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З матеріалів справи вбачається, що з даним позовом позивач [PERSON] акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернуся до суду 05 липня 2016 року, останній платіж в сумі 669,68 грн. на погашенння кредиту відповідач [PERSON] внесла 03 грудня 2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості та даними виписки з особового рахунку та визнання цієї обставини відповідачем. То за такого, суд ввважає, що строк позовної давності до основних вимог в частині стягнення основного боргу та нарахованих і прострочених процентів не сплив, а тому є підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача несплаченого основного боргу в розмірі 7 508 грн. 37 коп.; нарахованих процентів в розмірі 115 грн. 13 коп.; прострочених відсотків по кредиту в розмірі 2 419 грн. 55 коп. За даними розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачу пеню за основним боргом в сумі 6 936,27 грн. за період з січня 2014 року по 10.06.2016 року та пеню за несплачені проценти в сумі 1 713,57 грн. за період з 25.12.2011 року по 10.06.2016 року. [PERSON], згідно з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені), тому суд вважає, що потрібно стягнути з відповідача на користь позивача пеню за основним боргом та пеню за несплачені проценти за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду, а саме: за період з 05 липня 2015 року по 05 липня 2016 року, тобто пеню за основним боргом в сумі 3319 грн. 11 коп. та пеню за несплачені проценти в сумі 810 грн. 50 коп., відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 7-8) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що позивач виконав умови договору та надав відповідачеві кредит. Однак, відповідачем [PERSON] всупереч вимогам договору не здійснено погашення всієї заборгованості по картрахунку до та після звільнення з роботи. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, то суд вважає за необхідне задовольнити позов позивача частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 75 про відкриття працівнику ВАТ "Ощадбанк" карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою від 27 лютого 2009 року станом на 10 червня 2016 року в сумі 14 172 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 66 (шістдесят шість) копійок, яка складається з: несплаченого основного боргу в розмірі 7 508 грн. 37 коп.; нарахованих процентів в розмірі 115 грн. 13 коп.; прострочених відсотків по кредиту в розмірі 2 419 грн. 55 коп., пені за основним боргом в розмірі 3319 грн. 11 коп. та пені за несплачені проценти в розмірі 810 грн. 50 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1044 гривень 78 коп. (14172,66 х 1378 : 18692,89 = 1044,78). На підставі викладеного,

Outcome: partial