Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

25 квітня 2019 року позивач звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до Березнегуватської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Бондар Н.В. та [PERSON] , про визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна в порядку спадкування за законом. В позові зазначила, що [INFO] помер її дід [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входять земельні ділянки площею 5,43 га та 4,93 га, що розташовані в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житловий будинок та земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовані по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є дружина померлого [PERSON] , та діти [PERSON] і [PERSON] , який є батьком позивача і помер до смерті діда. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно, вони знаходяться у [PERSON] , яка відмовилася їх надавати приватному нотаріусу для оформлення спадкових прав позивача. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку будинку та земельних ділянок в порядку спадкування за законом. 13 червня 2019 року позивач подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме просила визнати за нею право власності на 1/3 частку будинку та земельних ділянок в порядку спадкування за законом, оскільки крім неї спадщину прийняли [PERSON] і [PERSON] . Ухвалою суду від 26 липня 2019 року третю особу [PERSON] залучено до участі у справі в якості співвідповідача, оскільки вона прийняла спадщину, а [PERSON] відмовилася від спадкування на її користь. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача Березнегуватської селищної ради в судове засідання також не з`явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду направила відзив на позовну заяву про визнання позовних вимог позивача в розмірі 1/3 частки майна та заяву про невизнання себе відповідачем у справі через не звернення позивача до неї за оригіналами документів та розгляд справи у її відсутність. Третя особа приватний нотаріус Бондар Н.В. в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність та вирішення справи на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що позивач народилася [INFO] та її батьком є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 квітня 1994 року відділом запису актів про народження м. Миколаїв (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та після його реєстрації отримала прізвище " [PERSON] " (а.с.15). Факт родинних відносин батька позивача з померлим, підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 06.03.2019 року № 00022290296, з якого вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.13). З актового запису про смерть № 37 від 09 квітня 2010 року слідує, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.86). Після його смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 5,43 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 013008, виданого Березнегуватською районною державною адміністрацією Миколаївської області 15.09.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010400800173, кадастровий номер 4821155000:21:000:0138; земельну ділянку площею 4,93 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 596170, виданого Березнегуватською районною державною адміністрацією Миколаївської області 01.02.2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010600801692, кадастровий номер 4821155000:22:000:00405; земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 778971 від 17.12.2009 року, виданого на підставі рішення № 16 Березнегуватської селищної ради 23.11.2009 року та житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.1976 року, посвідченого Березнегуватською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого Березнегуватською філією міжміського бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 10 за номером 1918 від 18.10.1976 року (а.с.12, 39, 41, 84). Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , тобто до смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.16). Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті [PERSON] . Окрім неї є ще інші спадкоємці. Так відповідно до довідки Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 21.09.2010 року, на день смерті [PERSON] разом з ним проживала його дружина [PERSON] (зв.а.с.37). Зі спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області Бондар Н.В., вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися: дружина [PERSON] , яка відмовилася від прийняття належної їй частки у спадщині на користь доньки [PERSON] , донька [PERSON] та [PERSON] (а.с. 34-38, 43). Однак, 29 січня 2018 року приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та роз`яснено про необхідність звернення для захисту своїх спадкових прав до суду. Також, приватним нотаріусом 01 вересня 2017 року на адресу [PERSON] було надіслано лист, в якому пропонувалося надати вказані документи для оформлення спадкових прав позивача, однак вказаний лист відповідачем було проігноровано, про що свідчить повідомлення про вручення 02 вересня 2017 року (а.с.9,45). Отже, через ненадання відповідачем [PERSON] правовстановлюючих документів нотаріусу, позивач не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору спадкове право власності на майно за законом. Відповідно до ст.328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст.392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Цивільний кодекс Українипередбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст.1217 ЦК України). Заповіту [PERSON] не складалося, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом (ст.1255 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи. Положення ч.ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК Українивказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Як передбачено ст.1258 ЦК Україниспадкування за законом здійснюється почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. До спадкоємців першої черги за законом згідно зі ст.1261 ЦК Українивідносяться чоловік та дружина померлого та його діти. Відповідно до ст.1266 ЦК Українивнуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суди відкривають провадження в справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Виходячи із наведених норм права, відповідачами перш за все є спадкоємці, які прийняли спадщину і тільки при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у приватного нотаріуса через відмову [PERSON] в наданні оригіналів правовстанолюючих документів, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку житлового будинку та земельних ділянок, які залишилися після смерті [PERSON] . За такого, позовні вимоги позивача до [PERSON] підлягають задоволенню, а вимоги позивача до Березнегуватської селищної ради задоволенню не підлягають, оскільки належним відповідачем в даній справі є [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] та зберігає у себе оригінали правовстановлюючих документів, необхідні для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved