Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання недійсними договору фінансового лізингу № 002480 від 12 грудня 2015 року , стягнення 45000 гривень матеріальної шкоди в сумі 450 гривень, моральну шкоду в сумі 2000 гривень, витрат на правову допомогу в сумі 5000 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив, що оспорюваний договір не відповідає чинному законодавству, а саме: в договорі не визначено індивідуальні ознаки автомобіля, що є предметом договору та не вказано в тому числі рік випуску автомобіля, виробник автомобіля , який може не мати сервісних центрів на Україні , в договорі не вказана конкретна ціна автомобіля, даним договором порушуються права позивача , передбачені Законом України «Про захист прав споживача» щодо справедливих умов договору. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і пояснив , що поки він сплачував авансовий платіж, то представник відповідача оформляв оспорюваний договір. Через три дні позивачу зателефонували і повідомили, що автомобіль, який він мав намір придбати, вже продано і запропонували придбати інший автомобіль. Через шість днів до позивача повторно зателефонували з пропозицією придбати інший автомобіль, однак позивач відмовився і більше до позивача ніхто не телефонував. Позивач сплатив відповідачу в рахунок виконання договору грошові кошти в сумі 45000 гривень. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності. Позов не визнав. В письмових запереченнях вказав, що відповідачу [PERSON] комісією з регулювання ринків фінансових послуг видано довідку ФЛ № 551 від 11 червня 2015 року яка дає право відповідачу надавати фінансові послуги. Те, що позивач не прочитав умов договору не може свідчити про введення позивача в оману відповідачем. Підписанням позивачем договору є підтвердженням досягнення сторонами всіх умов договору. В договорі фінансового лізингу було вказано модифікацію автомобіля з приводу якої було досягнуто згоду між сторонами. В договорі відсутній дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду позивача, договором захищаються також права відповідача, які передбачені законом України «Про фінансовий лізинг». Заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу № 002480 від 12 грудня 2015 року (далі - Договір) ,згідно умов якого відповідач мав надати позивачу в користування транспортний засіб Geely CK комплектації basic, обєм двигуна 1,5 , бензиновий, тип КПП Механіка, привід 4х2. З копії квитанції від 12 грудня 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що позивач сплатив на рахунок відповідача 45000 гривень, вартість послуг банку за перерахування коштів становить 450 гривень. З копії наданого позивачу рахунку вказано призначення платежу: «Платіж по Договору Фінансового Лізингу № 002480 від 112.12.2015 року», загальна сума 45000 гривень. В судовому засіданні позивач повідомив, що автомобіль йому не передали. \~Не зазначення в квитанції дійсного призначення платежу - "адміністративний платіж" дає підстави для висновку, що дії відповідача були нечесними та недобросовісними і вчинені умисно, щоб привабити клієнта та схилити його до укладання договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Разом з тим, в Договорі у розділі "визначення термінів" та по тексту договору цей платіж значиться як першочерговий одноразовий адміністративний платіж, зазначений в додатку № 1 до договору у розмірі 691,70 доларів США - 10% від вартості предмета лізингу за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору. При цьому додатково зазначено, що таке призначення вказаного платежу зберігається незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п. 4.1 Договору Лізингодавець надає в користування Предмет Лізингу Лізингоодержувачу не пізніше 120 днів з дати отримання на поточний рахунок Лізингодавця «Адміністративного платежу», «Авансового платежу» , у разі наявності сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п. 9.4 ст. 9 даного договору, або різниці вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п. 9.6 ст. 9 даного договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У статті 11 оспорюваного договору визначені умови переходу від лізингодавця до лізингоодержувача права власності на предмет лізингу (викуп предмета лізингу). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого у лізинг майна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору фінансового лізингу поширюються, зокрема і елементи договорів оренди та купівлі-продажу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зі змісту оспорюваного договору вбачається, що сторони остаточно не визначились з вартістю предмета лізингу та, як наслідок, не погодили графік сплати лізингових платежів, який в договорі неодноразово згадується як Додаток № 3, але до договору не додається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У пункті 8.2 оспорюваного Договору вказана погоджена сторонами вартість предмета лізингу, однак лише на момент укладання договору (6917 доларів США , гривневий еквівалент становить 175000 гривень. За умовами договору вона може бути змінена, в залежності від зміни обмінного курсу долара США до української гривні або у разі зміни відпускної ціни транспортного засобу у продавця (8.3 Договору). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При цьому, зі змісту договору випливає, що лізингоодержувач в жодному разі не може вплинути на вибір продавця та підбір товару за вигідною для нього ціною. Таке обмеження лізингоодержувача та невизначеність з обсягом майбутніх лізингових платежів ставить позивача в повну залежність від відповідача, інтерес якого полягає в отриманні більшого прибутку від якомога дорожчого предмета лізингу.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Фінансовий лізинг є непрямим лізингом з точки зору цивільного права і майно, що передається лізингодавцем у користування лізингоодержувача за таким договором, лізингодавець має придбати у відповідного постачальника (продавця) відповідно до умов та специфікацій, встановлених лізингоодержувачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У такий спосіб законодавець захищає право споживача фінансових послуг на вільний вибір предмета лізингу, його ціни та обрання контрагента. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За договором фінансового лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - у можливості користуватися обраним ним предметом лізингу та\~\~придбати його у власність шляхом викупу з зарахуванням до купівельної ціни сплачених лізингових платежів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 692 ЦК України\~покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Юридична природа договору фінансового лізингу та можливість викупу предмета лізингу, дає підстави для висновку, що укладаючи такий договір, споживач послуг має право знати обсяг фінансових зобов'язань та ціну транспортного засобу, який лізингодавець передає йому в користування за плату з правом викупу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин, та відповідно до положень\~ст. 655 ЦК України, суд вважає, що погоджена сторонами ціна предмету лізингу є істотною умовою такого договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Також,\~\~із Договору\~\~та додатку №2 (специфікація) вбачається, що предмет фінансового лізингу належним чином не визначений, зокрема відсутні технічні та індивідуальні характеристики автомобіля , рік його випуску, продавець (постачальник), ціна у грошовій одиниці України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У пункті 4.3 Договору вказано, що разом з підписанням акту приймання передачі лізингодавець передає лізингоодержувачу графік сплати лізингових платежів (план відшкодування або додаток №3 до даного договору), який сторони зобов'язані підписати до моменту підписання акту приймання передачі предмета лізингу.\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ Згідно пунктів 12.1; 12.13 Договору лізингоодержувач не має права відмовитись від запропонованого та повинен пристати на пропозицію відповідача, а у разі відмови договір може бути розірваний. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає, крім того на лізингоодержувача накладаються додаткові фінансові санкції \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 3.2.7 Договору лізингодавець має право в односторонньому порядку розірвати оспорюваний договір у випадку неможливості придбання предмета лізингу або відмови Продавця здійснити продаж/або поставку Предмета лізингу та у разі не обрання предмета лізингу лізингоодержувачем протягом одного року. У такому випадку лізингодавець повертає лізингоодержувачу кошти на умовах п.12.1 ст.12 Договору, що стосується обсягу повернення коштів, а адміністративний платіж взагалі поверненню не підлягає \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, за невиконання договірного зобов'язання лізингодавець не несе відповідальності перед лізингоодержувачем, а навпаки одержує від нього вигоду у розмірі 17500 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Така умова договору є несправедливою, як сама по собі, так і з огляду на те, що згідно п. 12.1 цього договору наслідком розірвання договору з ініціативи лізингоодержувача, який не отримав транспортний засіб, є утримання з нього штрафу в розмірі 40% від сплаченого авансового платежу та неповернення йому усієї суми адміністративного платежу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 10.1 оспорюваного Договору лізинговим платежем є платіж, що сплачується кожного місяця лізингоодержувачем на користь лізингодавця відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Додаток №3 до договору). Кожен лізинговий платіж включає: відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування в розмірі 21% річних на залишок частини від обсягу фінансування; частину вартості предмета лізингу; комісію за супроводження договору в розмірі 7 відсотків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (додаток №3) та сам обсяг таких платежів сторони не погодили та не підписали в момент укладення договору, що вказує на невизначеність загального обсягу фінансування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказана обставина є істотним порушенням принципу справедливості та добросовісності, може поставити позивача у невигідні для нього фінансові умови, чого він не знав в момент підписання договору, позаяк не міг передбачити максимальну вартість предмета лізингу, який йому запропонує відповідач. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 10.4 Договору у разі зміни вартості предмета лізингу з моменту укладання даного договору сторони домовились та беруть на себе зобов'язання, до купівлі транспортного засобу підписати додаток №3 до даного договору із встановленням щомісячних платежів, які розраховуються із ціни транспортного засобу на момент купівлі . \~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктами 1.7, 9.7 оспорюваного Договору передбачено обов'язок сплати лізингоодержувачем до моменту передачі йому предмета лізінгу ( протягом 120 робочих днів) різниці до вже сплаченого авансового платежу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В такий спосіб лізингоодержувач передбачає імовірне подорожчання предмета лізингу. Однак, в договорі не передбачено дій лізингодавця, зокрема повернення частини сплаченого авансового платежу лізингоодержувачу, як надмірно сплаченої суми у випадку придбання транспортного засобу за нижчою ціною, що не виключено в умовах нестабільності цінової політики. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано\~ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В силу\~ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. \~\~\~\~ Стаття 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованої\~Указом Президії Верховної Ради Української РСР N 2148-VIII від 19.10.73 року\~; статті 7, 17 Загальної декларації прав людини прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року визначають, що всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Кожна людина має право володіти майном як особисто так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Основною метою ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~\~\~\~\~\~Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1\~ст.15 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 3 ст.\~10, ст.ст.\~57 - 60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За приписами ч.1\~ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК\~\~України\~загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При вирішенні даного цивільно - правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на\~рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004\~у справі № 1-33/2004. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до вимог\~ст.806 ЦК України\~за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються\~Законом України " Про фінансовий лізинг". \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2\~ст. 1 Закону України\~\~"Про фінансовий лізинг"\~\~\~\~за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника)\~\~відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій\~\~та\~\~умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За правилами ч.1\~ст.3 Закону України "Про фінансовий лізинг"\~та\~ст. 807 ЦК України\~предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними\~\~ознаками. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст. 184 ЦК України\~річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 6 ЗУ "Про фінансовий лізинг"\~істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу;\~\~строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За приписами\~\~статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг"\~лізингоодержувач має право: обирати предмет лізингу та продавця\~\~або\~\~встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю; відмовитися\~\~від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям; вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Означені права лізингоодержувача не знайшли свого відображення у змісті оспорюваного договору.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг"\~встановлено, що\~\~лізингові платежі можуть включати: а) суму яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як вбачається із змісту договору лізингу, укладеного між сторонами, адміністративний платіж - це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення Договору. Згідно додатку №1 до Договору розмір адміністративного платежу становить 17000 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З огляду на положення статті 16 Закону адміністративний платіж не відноситься до витрат лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Про те, що адміністративний платіж не є лізинговим платежем свідчить і той факт, що у спірному Договорі у розділі "визначення термінів", лізинговий платіж і адміністративний платіж мають свої окремі визначення, із яких також випливає, що адміністративний платіж не підпадає під визначення лізингового платежу, наведене у\~ст.16 ЗУ "Про фінансовий лізинг". \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказану обставину підтверджує і той факт, що пунктом п.12.1 оспорюваного Договору лізингу передбачено, що у випадку розірвання договору лізингоодержувачем комісія за організацію даного договору лізингоодержувачем не повертається.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стаття 627 ЦК України\~передбачає свободу договору, яка полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри. Разом з тим споживачу, як правило, об'єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму. Отже, для споживача існує ризик помилково придбати не потрібні йому послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, зокрема положеннями\~ЗУ "Про захист прав споживачів". \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів"\~продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.2 цього\~Закону\~умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З врахуванням вищевикладеного, аналізу договору фінансового лізингу, суд вважає, що в оспорюваний договір включені несправедливі умови, які зазначені у ч. 3\~ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця;\~\~надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень\~ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів"\~\~підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Порушення цієї норм закону знайшло вираження в тому, що відповідач при укладанні з позивачем договору фінансового лізингу завуалював призначення першого адміністративного платежу в розмірі 45000 грн. під вигляд "платіж за договором", який за умовами договору не повертається в жодному випадку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про невідповідність положень договору фінансового лізингу № 002480 від 12 грудня 2015 року принципам добросовісності, розумності, справедливості та рівності сторін у договорі. Положення оспорюваного договору порушують вимоги\~Закону України "Про фінансовий лізинг"\~та\~Закону України "Про захист прав споживачів"\~. За таких обставин договір фінансового лізингу слід визнати недійсним та стягнути з відповідача на користь позивача 45 000 гривень., відповідно до положень ч.2\~ст. 216 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За правилами ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 450 гривень не підлягає задоволенню, оскільки ці кошти сплачувались за послуги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.. 236 ЦК України якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. При відмові в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 гривень суд враховує, що договором фінансового лізингу не передбачено відшкодування моральної шкоди відповідачем. Відповідно до ст. 1 закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи, що судове засідання по розгляду спору тривало одну годину , то з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на оплату юридичної допомоги в сумі 550 гривень 40 коп. ( 1376 гривень х 40 % х 1 годину). Враховуючи, що позивача , який обґрунтовував заявлений позов порушенням його прав споживача, звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду і рішення ухвалено на користь позивача, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial