Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

30 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (а. с. 2-4). У позовній заяві в обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що в усній формі між нею та [PERSON] був укладений договір щодо монтажу автономної системи опалювання за адресою позивача, а саме: [ADDRESS]. На виконання умов даного договору позивачка передала відповідачу грошові кошти, загальний розмір яких становить 35 440,00 грн. Оскільки [PERSON] не були виконані зазначені роботи з монтажу автономної системи опалювання, грошові кошти не були повернуті замовнику [PERSON], у зв'язку з зазначеним остання звернулась до суду з даним позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь 35 440,00 грн. та в рахунок відшкодування збитків 4 645,94 грн. (а. с. 2-4). Позивач надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи за своєї відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 20). Відповідач, у судове засідання не з'явився, свого представника не направив, про дату та час розгляду даної цивільної справи був повідомлений належним чином, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] було сплачено [PERSON] як приватному підприємцю 6 000,00 грн. квитанцією до прибуткового касового ордера № 30/08 від 30 серпня 2013 року, 3 000,00 грн. квитанцією до прибуткового касового ордера № 18/11 від 18 листопада 2013 року, 12 600,00 грн. квитанцією до прибуткового касового ордера № 04/12 від 04 грудня 2013 року, 9 670,00 грн. квитанцією до прибуткового касового ордера № 18/12 від 18 грудня 2013 року (а. с. 8, 9 на звороті). Судом також було встановлено, що 31 липня 2014 року [PERSON] звернулась на адресу [PERSON] з листом-вимогою про повернення грошових коштів (а. с. 11). Правовідносини, що виникли між сторонами нормами урегульовані Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Частиною 1 ст. 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про захист прав споживачів" виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача, суд, враховуючи надані позивачем квитанції до прибуткових касових ордерів на загальну суму у розмірі 31 270,00 грн., вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 31 270,00 грн. У задоволенні решти вимог позивача суд не вбачає підстав для їхнього задоволення з огляду на Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 312,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial