Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") пред'явило в суді позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 26.10.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н згідно якого остання отримала кредит в розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, перерахувавши кошти на рахунок відповідача. Однак, відповідач систематично порушував договірні зобов'язання, внаслідок чого загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.12.2016 року склала - 11650.12 грн., яка складається з наступного:1594.40 грн. - заборгованість за кредитом; 9024.76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 530.96 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 11650,12 грн. та 1600,00 грн. судового збору. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить розглядати справу у відсутності їх представника. (а.с. 3, 38). В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Лейковський А.М. позов не визнали, зазначили, що відповідач не знайома з Правилами та Умовами надання кредиту, їй їх не надавали, визнає борг на суму 1089,75 грн. Заслухавши відповідача та її представника, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 26.10.2011 року банк надає позичальнику кредит в розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (.а.с.5) Відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця Заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правилами надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Вона зобов'язалась виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. (а.с.5, зворот) Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ст.1049 ЦК України на позичальника покладається обов'язок повернути позику. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушила умови кредитного договору, внаслідок чого перед банком виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11650,12 гривень, у тому числі: 1594.40 грн. - заборгованість за кредитом; 9024.76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 530.96 грн. - штраф (процентна складова). Наявність заборгованості стверджується розрахунком станом на 31.12.2016 року.(а.с.4). Враховуючи обставини справи, з позивача необхідно стягнути 11650,12 гривень заборгованості за кредитним договором. Суд вважає заперечення відповідача та його представника про те, що відповідач не була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг безпідставними, так як вони спростовуються наданими позивачем доказами. Зокрема, з копії Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 26.10.2011 року вбачається, що відповідач особистим підписом засвідчила той факт, що банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді. Законодавчо не встановлений обов'язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Згідно Заяви відповідач зобов'язалася самостійно ознайомлюватися зі всіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів на сайті Приватбанку. Щодо заперечення відповідача про збільшення процентної ставки: згідно п.п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014 року та 15.03.2015 року. Заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до позивача не надходило. Суд вважає, що позивачем не пропущено строків позовної давності, як про це вказує відповідач. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Як встановлено судом черговий щомісячний платіж відповідачем було сплачено 22.04.2014 року. (а.с.4) Таким чином, з часу сплати чергового щомісячного платежу до подання позову не спливла позовна давність. Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. З платіжного доручення №PROM6BOW0Z від 26.01.2017 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 гривень (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанку". Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved