Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] суми боргу 13059,64 доларів США за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11230153000 від 05.10.2007 року та судові витрати понесені банком на забезпечення розгляду справи. В обґрунтуванні позову зазначено, що 05.10.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 11230153000 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті в сумі 31089,11 доларів США з терміном повернення не пізніше 04.10.2014 року згідно з графіком погашення кредиту та сплати за користування кредитом проценти у розмірі 12,00% річних. В цей же день з метою забезпечення кредитних зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 1123015300-П від 05.10.2007р. з [PERSON], яка зобов'язалася перед банком відповідати за виконання позичальником [PERSON], усіх її зобов'язань у повному обсязі, що виникли з кредитного договору. 22.09.2009 року було укладено додаткову угоду № 2 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11230153000 від 05.10.2007 року в якій сторони домовилися про погашення нарахованих процентів з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за які було нараховані проценти. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, тому станом на 03.03.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 13059, 64 доларів США. В зв'язку з тим, що позичальник та поручитель не сплачує відсотки та кредит за договором № 11230153000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, банк 21.01.2014 року направив позичальнику та поручителю листи з вимогою погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним. Однак вимоги банку залишились не виконаними. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. [PERSON] позовні вимоги не визнає тому що даний кредит брав її чоловік з яким на даний час не проживають разом, який і повинен виконувати вимоги банку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву через канцелярію суду про відкладення розгляду справи в зв»язку з лікуванням. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши матеріали справи. Суд встановив наступне, що 05.10.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11230153000, за умовами якого, банк надав кредит в іноземній валюті в сумі 31089,11 доларів США на строк до 04.10.2014 року із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних Банк відповідно до кредитного договору № 11230153000 від 05.10.2007 року свої зобов'язання виконав (грошові кошти (кредит) надав в сумі встановленій Договором. 22.09.2009 року було укладено додаткову угоду № 2 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11230153000 від 05.10.2007 року в якій сторони домовилися про погашення нарахованих процентів з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за які було нараховані проценти (а.с. 15). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК та відповідно до пункту 9 вказано, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов"язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня. Позичальник свої зобов'язання не виконує, в результаті чого, виникла заборгованість. Станом на 03.03.2014р. заборгованість відповідача перед банком по кредиту становить 13059,64 доларів США, яка складається: заборгованості за простроченим кредитом - 10974,29 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками 1319,28 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 7430,44 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 346,86 грн. Право нарахування пені за невиконання зобов'язань передбачено пунктом 4.1 договору, та повинна визначатись в гривневому еквіваленті на час нарахування пені. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитом між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 11230153000-П від 05.10.2007р (а.с. 17а-18). Банком 21.01.2014 року направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконання зобов"язань за договором № 11230153000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (а.с. 36-39). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов"язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів 12293,57 доларів США на користь позивача, що еквівалентно за курсом НБУ на день ухвалення рішення 143320 грн. 04 коп. (12293,57 х 11,658130) та 7430 грн. 44 коп. нарахованої пені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню - по 633 грн. 36 коп., з кожного, судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved