Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на майнові паї в порядку спадкування за законом, згідно із яким 22.07.1998 року померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті спадщину прийняв батько позивачів [PERSON], який фактично прийняв спадшину, але не встиг її переоформити та помер 02.05.2000 року. [PERSON] та [PERSON] заповітів не залишили. Після смерті батьків позивачі [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину та отримали 24.04.2001 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки в рівних долях. Недооформленим залишилось спадкове майно, яке складається з права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Угарівське», що в с. Угарове Оратівського району Вінницької області в розмірі 15795 грн., посвідченого майновим сертифікатом серії ВІ XV №011379 від 06.05.2004 року на імя [PERSON] та права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Угарівське», що в с. Угарове Оратівського району Вінницької області в розмірі 10530 грн., посвідченого майновим сертифікатом серії ВІ XV №011380 від 06.05.2004 року на імя [PERSON], які були видані після смерті батьків. Нотаріально оформити прийняття спадщини позивачі [PERSON], [PERSON] позбавлені можливості, оскільки сертифікати на право на майнові паї видано після смерті спадкодавців, тому змушені звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Просять суд визнати право власності за кожним по 1/2 частині майнового паю в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON]. Справу просить розглянути без їх участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників процесу \~до суду надійшли заяви \~про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у звязку з чим \~в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ №019858 від 23.07.1998 року [PERSON] померла 22.07.1998 року в с. Березівка Оратівського району Вінницької області. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ №090828 від 04.05.2000 року [PERSON] помер 02.05.2000 року в с. Березівка Оратівського району Вінницької області. Згідно із свідоцтвом про народження серії ІV-УР №1057781 від 11.06.1962 року [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ №452055 від 22.11.1981 року [PERSON] уклала шлюб 22.11.1981 року із [PERSON], після чого її прізвище змінено на [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-АМ №054436 від 24.03.1998 року [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтв про право на спадщину від 24.04.2001 року виданого державним нотаріусом Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за №400 та за №401 [PERSON] та [PERSON] прийняли по 1/2 частині спадщини після смерті батьків [PERSON] та [PERSON], а саме по 1/2 частині права на земельну частку (пай). Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ XV №011379 від 06.05.2004 року [PERSON] належить право власності на пайовий фонд КСП "Угарівське" с. Угарове з часткою із загальної вартості майна пайового фонду КСП "Угарівське" с. Угарове Оратівського району Вінницької області в розмірі 15795 гривень. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ XV №011380 від 06.05.2004 року [PERSON] належить право власності на пайовий фонд КСП "Угарівське" с. Угарове з часткою із загальної вартості майна пайового фонду КСП "Угарівське" с. Угарове Оратівського району Вінницької області в розмірі 10530 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні розяснення. Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 22.07.1998 року в день смерті спадкодавця [PERSON] та 02.05.2000 року в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК УРСР (1963 р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК УРСР (1963 р.) якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. На підставі ст. ст. 524-527, 529, 550-551 ЦК УРСР (1963 року),

Outcome: approved