Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний у 1996 році. На даний час дочка є студенткою V курсу Університету державної фіскальної служби України м. Ірпінь, денної форми навчання. Орієнтовний строк навчання - 2 роки. Навчання провадиться на державній основі, проте позивачка не має змоги самостійно утримувати дочку та сплачувати за її проживання в гуртожитку, де за місяць проживання плата становить - 1100 гривень. Відповідач не здійснює свого обов"язку щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв"язку з її навчанням. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання однієї повнолітньої дочки, [PERSON], яка навчається, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, по закінченню нею навчання. Позивач в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позов визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти до 01.04.2017 року, тобто до досягнення дитиною 23 років, не визнає позов в частині стягнення коштів на послуги адвоката. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав : Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Курінською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області (а.с.12). Шлюб між сторонами розірваний 19.01.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Бахмацької райдержадміністрації (а.с.13). [PERSON] навчається за держаним замовленням на V курсі денного відділення Університету державної фіскальної служби України м. Ірпінь, навчально - наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи. Термін навчання з 01.09.2016 року, орієнтовний строк навчання - 2 роки, що підтверджується довідкою № 1151 від 22.08.2016 року, виданою навчальним закладом ( а.с.14). Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 26.08.2016 року за № 1103 ( а.с.16). З матеріалів справи вбачається, що стан здоров`я дитини та платника аліментів нормальний, відповідач [PERSON] працює водієм в СТОВ „Злагода" с. Курінь, та має середньомісячну заробітню плату, приблизно 3000 гривень. Мешкає у будинку своєї дружини, яка працює. Інших стягнень за виконавчими документами не проводиться. Тому, враховуючи обставини справи, врахувавши матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утриманя однієї повнолітньої дочки яка навчається в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною віку 23 років, тобто до 01.04.2017 року, в іншій частині позовних вимог відмовити. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 200 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У зв'язку з тим, що в матеріалах справи наявні документи в підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 200 гривень, то дані витрати підлягають стягненню з відповідача, оскільки, вони належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: partial