Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просила визнати за нею право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Зазначила, що незакінчений будівництвом житловий будинок був подарований чоловіку за договором дарування від 03.04.2002 року, і ступінь його готовності за договором становила 94%. У зв'язку з не закінченням будівництва за життя чоловіка право власності на будинок ним зареєстроване не було. Оскільки у зв'язку з цим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на незакінчений будівництвом житловий будинок, просила визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS]. У судовому позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач - Шкарівська сільська рада подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, позов визнала. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого. Згідно з договором дарування від 03.04.2002 р., посвідченого Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою за р.н.2-750, обдарований - [PERSON] прийняв у дар незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 94%, що знаходиться в [ADDRESS], та взяв на себе всі права та обов'язки по добудові зазначеного житлового будинку. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 03.12.2013 р. ВРАГС Білоцерківського МРУЮ Київської області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно з технічним паспортном на будинок [ADDRESS] та Звітом про його незалежну оцінку від 24.07.2014 року, станом на день відкриття спадщини ступінь готовності незакінченого будівництвом житлового будинку залишилась незмінною - 94%. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 09.10.1982 р. Ріжківською сільською радою Таращанського району Київської області, судом встановлено, що позивач була дружиною померлого [PERSON] Відповідно до ст.ст.1217,1258,1259 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом; при відсутності заповіту право на спадщину одержують спадкоємці за законом почергово. Статтею 1261 того ж Кодексу установлено, що той з подружжя, хто пережив, має право спадкування за законом у першу чергу. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у встановлений законом строк не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2014 р. №2452/02-31у судом встановлено, що державний нотаріус Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 94% під [ADDRESS] Київської області у зв'язку з тим, що договір дарування від 03.04.2002 року не пройшов реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Враховуючи, що на момент відкриття спадщини право власності спадкодавця на нерухоме майно зареєстроване не було, відмову у вчиненні нотаріальної дії суд вважає обґрунтованою. Однак, задовольняючи позов частково, суд виходить з такого. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Між тим згідно з договором дарування спадкодавцю належало не право власності на об"єкт нерухомості, а права та обов'язки по його добудові. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалось за законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. За змістом правових позицій, викладених у п.3.1 листа ВССУ з цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкритя спадщини і не припинились внаслідок його смерті; якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування; до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини; для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає доведеним, що на момент відкриття спадщини майнові права [PERSON] на незакінчений будівництвом житловий будинок по його добудові не припинились, його дружина - позивач у справі у встановлений законом строк звернулась з завою про прийняття спадщини, а тому її вимоги в частині, що ґрунтуються на законі, підлягають задоволенню. Тому суд визнає за нею право на спадкування тих майнових прав, що належали спадкодавцю, а саме, права та обов'язки по добудові житлового будинку та введення його в експлуатацію. Однак вимога визнати за нею право власності на недобудований та не введений в експлуатацію житловий будинок задоволенню не підлягає як така, що не ґрунтується на законі. Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: partial