Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Страхова компанія "Оранта" (далі - Відповідач) про виплату страхового відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені за прострочення та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 листопада 2012 року по вул. Ревуцького, 44 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача Mitsubishi, д/н [NUMBER] та автомобіля Skoda, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" 26.12.2012 року позивач звернувся на адресу відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. 28.12.2012 року відповідачем було прийнято рішення про відшкодування потерпілому 1 415 грн. 65 коп., проте така страхова виплата здійснена не була. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та, збільшивши позовні вимоги, просив стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" страхове відшкодування у розмірі 1 415 грн. 65 коп., пеню в розмірі 749 грн. 89 коп., індекс інфляції у розмірі 825 грн. 32 коп., 3% річних у розмірі 92 грн. 85 коп., моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. та судовий збір. В судове засідання, призначене на 16.10.2015 року позивач не з'явився, представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 1415,65 грн., пеню в розмірі 663,80 грн., 3% річних в сумі 106,81 грн., витрати від інфляції в розмірі 874,87 грн. та просить суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду свої письмові заперечення, в яких вказав, що позов визнає частково, зазначивши, що вважає позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 1 415 грн.65 коп. обґрунтованими, заперечував проти стягнення пені, посилаючись на пропуск строку позовної давності та просив провести розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 листопада 2012 року по вул. Ревуцького, 44 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача Mitsubishi, д/н [NUMBER] та автомобіля Skoda, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АА/0525959 від 18.12.2011 року (а.с.12). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відповідно до страхового акту № ОЦВ-12-18704/1 від 27.12.2012 року та розрахунку страхового відшкодування сума страхового відшкодування, яка підлягає до виплати [PERSON] становить 1 415 грн. 65 коп. (а.с.10). Частиною 3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом ч. 3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» (далі по тексту - ЗУ «Про страхування») страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з матеріалів справи, 28 грудня 2012 року ВАТ НАСК «Оранта» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на адресу позивача у розмірі 1 415 грн. 65 коп., однак жодних листів про це рішення чи оплату на рахунок останнього позивача не була проведена. Відповідно до ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як зазначає позивач, у відповідь на його заяву від 11.06.2013 року з вимогою прискорити процес виплати страхового відшкодування за нанесений матеріальний збиток власнику ТЗ Mitsubishi, д/н [NUMBER] ВАТ НАСК «Оранта» було направлено листа № 09-02-09/14102 від 01.07.2013 року з повідомленням про те, що за страховою справою згідно страхового акту № ОЦВ-12-18704/1 виплату страхового відшкодування буде здійснено найближчим часом. Однак такої виплати здійснено не було. Відповідно до ч. 5 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Водночас, пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність один рік. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, пеня за період з 14.10.2014 року по 14.10.2015 рік складає 663 грн. 80 коп., індекс інфляції - 874 грн. 87 коп., 3% річних - 106 грн. 81 коп. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта», а відповідно до норм цивільного законодавства саме страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, суд дійшов висновку, що крім страхового відшкодування у розмірі 1 415 грн. 65 коп., з ВАТ НАСК «Оранта» підлягає стягненню пеня в розмірі 663,80 грн., індекс інфляції у розмірі 874,87 та 3% річних у розмірі 106,81 грн. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з ВАТ НАСК "Оранта" моральної шкоди в сумі 1 000 гривень, то вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки будь-яких належних в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказів того, що позивач зазнав ушкоджень здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, що дає підстави стягнути моральну шкоду зі страховика не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задовоено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки загальна сума, яка підлягає стягненню становить 3061 грн., то розмір судового збору, який необхідно стягнути з відповідача - 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial