Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

04.03.2014 року Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернувся до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Кредобанк" суми заборгованості та пені за кредитним договором №83 від 18.03.2008 року, в розмірі 247 924,16 грн., що є еквівалентом 31 017, 66 доларів США згідно офіційного курсу НБУ встановленого станом на 27.01.2014 року, який становить 7,993 грн. за 1 долар США з яких: 236 405,37 грн., що є еквівалентом 29576,55 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ встановленого станом на 27.01.2014 року, який становить 7,993 грн. за 1 долар США - неповернута сума кредиту; 10 003,48 грн., що є еквівалентом 1 251,53 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ встановленого станом на 27.01.2014 року, який становить 7,993 грн. за 1 долар США - прострочені відсотки; 1 515, 32 грн., що є еквівалентом 189,58 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ встановленого станом на 27.01.2014 року, який становить 7,993 грн. за 1 долар США - пені по простроченій заборгованості та стягнення солідарно [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Кредобанк" судовий збір в розмірі 2479,24 грн. В подальшому позовні вимоги неодноразово уточнялись, було змінено предмет позову, 16.10.2014 року представник ПАТ "Кредобанк" звернувся до суду із клопотання в якому просив замінити одного з відповідачів, а саме [PERSON] на [PERSON], окрім цього позовні виклали в наступній редакції: визнати Додатковий договір від 25.07.2013 року до Кредитного договору №83 від 18.03.2008 року укладений між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] недійсним; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Кредобанк" суму заборгованості та пені за Кредитним договором №83 від 18.03.2008 року, в розмірі 31 017, 66 доларів США з яких: 29 576,55 доларів США - неповернута сума кредиту; 1 251,53 доларів США - прострочені відсотки; 189,58 доларів США - пеня по простроченій заборгованості. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Кредобанк" судовий збір в розмірі 3 654, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.03.2008 року між ПАТ "Кредобанк", що є правонаступником ВАТ "Кредобанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №83 із змінами та доповненнями внесеними Додатковим договором від 11.01.2010 року та Додатковим договором від 03.08.2012 р., згідно якого позивач видав [PERSON] кредит в розмірі 40 000 доларів США строком до 17.03.2018 року. Відповідач взяті на себе зобов'язання згідно Кредитного договору не виконує, кредит в порядку і в терміни, передбачені Кредитним договором не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує, у зв'язку із чим станом на 27.01.2014 року сума боргу складає 31 017, 66 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON], 11.01.2010 року між ПАТ "Кредобанк", [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки №83/S-3, який припинив свою дію. Дана обставина підтверджується завою [PERSON] від 03.08.2012 року, з проханням вивільнити від поруки [PERSON] В свою чергу, за заявою [PERSON] від 03.08.2012 року, якою було надано згоду на те, щоб [PERSON] виступив поручителем по кредитному договору №83 від 18.03.2008 року, 03.08.2012 року між ПАТ "Кредобанк", [PERSON] та [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором був укладений договір поруки №83/S-4. Згідно розділу 1 вказаного договору поруки [PERSON] Зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язання в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором №83 від 18.03.2008 року із всіма змінами та доповненнями до нього. Згідно розділу 2 договору поруки [PERSON] і [PERSON] несуть солідарну відповідальність пере банком. 25.07.2013 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено Додатковий договір до кредитного договору №83 від 18.03.2008 року, проте ПАТ "Кредобанк" вважає, що даний договір повинен бути визнаний недійсним виходячи з наступного. З умов розділу 2 Кредитного договору №83 від 18.03.2008 року, позичальнику [PERSON] був наданий кредит в розмірі 40 000, 00 доларів США строком до 17 березня 2018 року. Розділ 4 вказаного договору встановлює порядок повернення кредиту, знову ж таки кредит повертається в іноземній валюті (доларах США). Відповідно до Додаткового договору від 25.07.2013 року, пункт 4.1. Кредитного договору викладеного в новій редакції де змінено валюту кредиту з іноземної валюти (долари США) на національну валюту (гривню). Представник банку вважає, що умови Додаткового договору є помилковими, оскільки валюта кредитування не повинна бути змінена. Положення Додаткового договору від 25.07.2013 року не узгоджуються з положенням основного Кредитного договору, а саме положення Додаткового договору щодо зміни валюти кредитування в іноземній валюті на національну не узгоджується з п.2.1. основного Кредитного договору №83 від 18.03.2015 року. Умови додаткового договору щодо погашення кредиту рівними частками по 530, 00 грн., а саме в останній місяць кредитування 426,55 грн. перший транш суперечать п.2.1 основного кредитного договору, оскільки погашення кредиту в національній валюті відповідно до Додаткового договору без внесення змін до п.2.1. Кредитного договору не покриє наданий банком кредит, що суперечить меті кредитних відносин оформлених кредитним договором та фінансовим інтересам банку як фінансовій установі. Також, передумовою укладення Додаткового договору від 25.07.2013 року було звернення [PERSON] до банку із заявою про проведення реструктуризаційних заходів у зв'язку із скрутним фінансовим становищем. За результатами розгляду вказаної заяви про реструктуризацію заборгованості, банк пішов на зустріч [PERSON] та прийняв позитивне рішення, яке було направлено на його адресу. Результати розгляду заяви [PERSON] щодо реструктуризаційних заходів відображені у додатку №33 до Положення "Про розгляд кредитних пропозицій та прийнятих кредитних рішень у ПАТ "Кредобанк" від 04.07.2013 року". Відповідно до вказаного документу, а саме п.6 чітко передбачено, що нові умови кредитування (погашення заборгованості) мають таку редакцію, яка відповідає умовам основного Кредитного договору №83 від 18.03.2008 року: "Заборгованість погашається щомісячно згідно графіку: з серпня 2013 р. по 530, 00 доларів США (55 траншів); в останній місяць кредитування залишок заборгованості по кредиту погашається шляхом внесення в касу Банку або шляхом безготівкового перерахунку". Вважає, що умови Додаткового договору від 25.07.2013 року не узгоджуються з прийнятим банком рішенням за результатами розгляду заяви [PERSON] про застосування реструктуризаційних заходів, не відповідає умовам предмету основного Кредитного договору, не спрямовані на настання реальних правових наслідків - погашення кредиту в повному обсязі та суперечать фінансовим інтересам та волі банку. 10.06.2015 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа [PERSON] про визнання права на виконання зобов'язання відповідно до умов Кредитного договору №83 від 18.03.2008 року, в редакції додаткового договору від 25.07.2013 року. В обґрунтуванні зустрічних позовних посилається на п. 4.1. Кредитного договору №83 від 18.03.2008р., згідно якого позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 334,00 дол. США (триста тридцять чотири дол. США) (119 транш), а останній платіж по кредиту 254,00 дол. США не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим Договором та/або додатками до нього. Якщо кредит видано після 15-го числа поточного місяця, перший платіж по поверненню кредиту здійснюється позичальником не пізніше останнього робочого дня наступного місяця. Останній платіж дорівнює залишку заборгованості по кредиту. Згідно п. 8.1. Кредитного договору №83 від 18.03.2008р. будь-які зміни і доповнення до цього Договору вносяться лише за згодою Сторін шляхом укладення додаткових договорів. Додатковим договором від 25.07.2013 року укладеним між Банком та [PERSON]. внесено зміни до Кредитного договору №83 від 18.03.2008 р., зокрема у п. 4.1. досягнуто згоди з істотних умов, щодо розміру щомісячного платежу за кредитом, виклавши цей пункт у наступній редакції: «Позичальник зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 530,00 грн. (п'ятсот тридцять гривень 00 копійок) (55 траншів), а в останній місяць кредитування 426,55 грн. (чотириста двадцять шість гривень 55 копійок) (1 транш) не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим Договором та/або додатками до нього». Цим же Додатковим договором від 25.07.2013 р. між Банком та [PERSON]. змінено редакцію пункту 3.2. Кредитного договору №83 від 18.03.2008р., щодо процентної ставки за щомісячне користування кредитом, із процентної ставки річних у розмірі, що визначається як ставка LIBOR 3м у розмірі 0,46815 (за редакцією Додаткового договору від 03.08.2012 р.), збільшена на маржу 8,5 %, на процентну ставку у розмірі 10,00 (десять) % річних. За внесення Додатковим договором від 25.07.2013 р. змін до Кредитного договору №83 від 18.03.2008р. [PERSON]. згідно тарифів Банку було сплачено на користь останнього, а Банком прийнято комісію в розмірі 945,65 грн. (дев'ятсот сорок п'ять гривень 65 копійок) згідно квитанції від 25.07.2013р. №21369423. Отже, свій обов'язок перед Банком за Кредитним договором №83 від 18.03.2008 р., щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, [PERSON]. має право виконувати з 25.07.2013 р. відповідно до умов вказаного кредитного договору, в редакції Додаткового договору від 25.07.2013 р., а саме: повернення суми кредиту здійснювати щомісячно рівними частинами по 530,00 грн. (п'ятсот тридцять гривень 00 копійок) (55 траншів), а в останній місяць кредитування 426,55 грн. (чотириста двадцять шість гривень 55 копійок) (1 транш) не пізніше останнього робочого дня поточного місяця та сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно у розмірі 10,00 (десять) % річних з урахуванням методу нарахування, визначеного п. 3.3. Кредитного договору №83 від 18.03.2008р., в редакції Додаткового договору від 03.08.2012 р. Водночас, оскільки вказаного вище права [PERSON]. Банк не визнає, вимушений звернутись до суду із зустрічним позовом. 27.05.2015 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа [PERSON] про визнання протиправним зобов'язання за договором поруки №83/S-3 від 11.01.2010 року від 11.01.2010 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.03.2008 р. між [PERSON]. та ВАТ «Кредобанк» було укладено Кредитний договір №83, за умовами якого ВАТ «Кредобанк» надало [PERSON]. кредит в сумі 40 000,00 дол. США терміном до 18 березня 2018 року. Згідно п. 3.2. Кредитного договору №83 від 18.03.2008 р., в редакції додаткового договору від 11.01.2010р., за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти річні у розмірі, що визначаються як ставка LIBOR 3м збільшена на маржу 8,5 %. Розмір процентів за кредитом змінюється першого числа кожної календарного кварталу протягом усього строку дії Договору. LIBOR - London Interbank Offered Rate - змінна Лондонська міжбанківська ставка по депозитах у доларах США. Ця ставка використовується як базова для визначення процентної ставки для позичальника. Для розрахунку обирається 3-місячний LIBOR. На день укладення цього договору LIBOR 3м становить 0,25063. Отже, розмір процентної ставки за якою [PERSON]. зобов'язаний сплачувати для ВАТ «Кредобанк» проценти за користування кредитом згідно Кредитного договору №83 від 18.03.2008 року становить проценти річні у розмірі 8,75063 (0,25063 + 8,5 = 8,75063). 11.01.2010р. між нею, [PERSON]. та ВАТ «Кредобанк» було укладено договір поруки №83/S-3 від 11.01.2010 р., за умовами якого вона зобов'язалася відповідати перед ВАТ «Кредобанк» за виконання [PERSON]. зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за Кредитним договором №83 від 18.03.2008року, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON]., в редакції додаткового договору від 11.01.2010 року. У подальшому між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON]. без погодження з нею були внесені зміни до Кредитного договору №83 від 18.03.2008 р., а саме додатковими договорами: - від 03.08.2012 р., згідно умов якого у п. 3.2. Кредитного договору №83 від 03.2008 р. ставку LIBOR 3м визначено у розмірі 0,46815, внаслідок чого розмір процентної ставки за якою [PERSON]. зобов'язаний сплачувати для ВАТ «Кредобанк» проценти за користування кредитом збільшився на 0,21752 (0,46815 - 0,25063 = 0,21752); - від 25.07.2013 р., згідно умов якого у п. 3.2. Кредитного договору №83 від 33.2008 р. ставку, за якою [PERSON]. зобов'язаний сплачувати для ВАТ «Кредобанк» проценти за користування кредитом, збільшено до 10,00 % річних, тобто на 0,21752 (10,00 - 8,75063 = 1,24937), а також встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами з розрахунку на 5% річних вище діючої у разі невиконання п. 2.3. цього Договору, чим додатково збільшено обсяг відповідальності [PERSON]. перед ВАТ «Кредобанк». Отже, оскільки між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON]. додатковими договорами від 03.08.2012 р. та від 25.07.2013 р. без погодження з нею були внесені зміни до Кредитного договору №83 від 18.03.2008 р., внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності [PERSON]. перед ВАТ «Кредобанк» за вказаним кредитним договором, то згідно ч.1 ст.559 ЦК України вважає, що її зобов'язання перед ВАТ «Кредобанк» за договором поруки №83/S-3 від 11.01.2010 року є припиненим з 03.08.2012 року. Представник позивача [PERSON], який діє на довіреності №7022 від 30.01.2014 року (а.с.123), первісний позов про визнання додаткового договору недійсним та стягнення заборгованості підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позові та поданих до нього уточнень, просив позов задовольнити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити, при вирішенні позову [PERSON] покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не в'явився довіривши представлення своїх інтересів [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги №14/05/23 від 23.04.2014 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1458 від 17.12.2008 року, який позовні вимоги позивача заперечив, підтримавши представлені письмові заперечення від 02.04.2015 року, долу- чені до матеріалів справи (а.с. ), просив задоволити поданий ним зустрічний позов [PERSON] та не заперечував проти задоволення зустрічного позову [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Одночасно у позовній заяві зазначила, що просить проводити розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити за безпідставністю, зустрічний позов [PERSON]. задоволити частково, а зустрічний позов [PERSON] задоволити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.03.2008 року між ПАТ "Кредобанк", що є правонаступником ВАТ "Кредобанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 83 із змінами та доповненнями внесеними Додатковим договором від 11.01.2010 року та Додатковим договором від 03.08.2012 року, згідно якого позивач видав [PERSON] кредит у розмірі 40 000 доларів США строком до 17.03.2018 року. 25.07.2013 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено Додатковий договір до кредитного договору №83 від 18.03.2008 року, де п.4.1. Кредитного договору викладений в новій редакції: позичальник зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснювати щомісячно рівними частинами по 530,00 грн. (п'ятсот тридцять гривень 00 копійок) (55 траншів), а в останній місяць кредитування 426,55 грн. (чотириста двадцять шість гривень 55 копійок) (1 транш) не пізніше останнього робочого дня поточного місяця та сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно у розмірі 10,00 (десять) % річних з урахуванням методу нарахування, визначеного п. 3.3. Кредитного договору №83 від 18.03.2008р., в редакції Додаткового договору від 03.08.2012 р. За внесення Додатковим договором від 25.07.2013р. змін до Кредитного договору №83 від 18.03.2008 року [PERSON]. згідно тарифів Банку було сплачено на користь останнього, а Банком прийнято комісію в розмірі 945,65 грн. згідно квитанції від 25.07.2013р. №21369423 (Т-2 а.с.169). Як вбачається із заяви ПАТ «Кредобанк» про зміну предмету позову від 04.09.2014 року передумовою укладення Додаткового договору від 25.07.2013 року було звернення [PERSON] до банку із заявою про проведення реструктуризаційних заходів у зв'язку із скрутним фінансовим становищем (Т-2 а.с.42). За результатами розгляду вказаної заяви про реструктуризацію заборгованості, банк пішов на зустріч [PERSON] та прийняв позитивне рішення, яке було направлено на його адресу. Результати розгляду заяви [PERSON] щодо реструктуризаційних заходів відображені у додатку №33 до Положення "Про розгляд кредитних пропозицій та прийнятих кредитних рішень у ПАТ "Кредобанк" від 04.07.2013 року" (Т-2 а.с.49-50). Відповідно до вказаного документу, а саме п.6 чітко передбачено, що нові умови кредитування (погашення заборгованості) мають таку редакцію, яка відповідає умовам основного Кредитного договору №83 від 18.03.2008 року: "Заборгованість погашається щомісячно згідно графіку: з серпня 2013 р. по 530, 00 доларів США (55 траншів); в останній місяць кредитування залишок заборгованості по кредиту погашається шляхом внесення в касу Банку або шляхом безготівкового перерахунку". Саме дані обставини представник позивача просить розглянути як доказ того, що умови Додаткового договору від 25.07.2013 року, не відповідають умовам предмету основного Кредитного договору, не спрямовані на настання реальних правових наслідків - погашення кредиту в повному обсязі та суперечать фінансовим інтересам та волі банку. Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.3,5 ст.203 Цивільного кодексу України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Таким чином твердження позивача з посиланням на ч.5 ст.203 ЦК України як на підставу для визнання недійсним Додаткового договору від 25.07.2013 року до Кредитного договору № 83 від 18.03.2008 року, про те, що Додатковий договір має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обмумовлені Кредитним договором, суд до уваги не приймає, оскільки вважає, що ДОдатковий договір ма є бути спрямований на реальне настання правових наслідків що обумовлені саме цим договором. Інших підстав для визнання недійсним додаткового договору позитвач не зазначав, судом не становлено, що укладення Додаткового договору могло бути у супереч волі учасинків, а тому вимоги про визнання такого недійсним не підлягають до задоволення. Частиною1 ст.229 Цивільного кодексу України, передбачено якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Як вбачається з висновку №4373 криміналістичної експертизи з дослідження почерку і підписів за матеріалами цивільної справи №466/1410/14-ц, складеного 03.03.2015 року «Рукописні записи та підпис від імені [PERSON] розташований під текстом Заяви від 20.06.2013 року, адресований від імені [PERSON] директору департаменту реструктуризації та стягнення [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою». У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. У відповідності до п.4.9,4.10 Кредитного договору Позивач у випадках, передбачених п.2.9. договору, вправі вимагати дострокового повернення коштів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє Відповідача 1. Однак, як встановлено судом, свій обов'язок перед Банком за Кредитним дого- вором № 83 від 18.03.2008 року, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кори- стування ним, [PERSON]. має право виконувати з 25.07.2013 р. відповідно до умов вказаного кредитного договору, в редакції Додаткового договору від 25.07.2013 року. Водночас, вказаного вище права [PERSON]. Банк не визнає, що підтверджуся як звернення з позовом до суду так і вимогою від 17.08.2013р. вих. № 2013/08/17-1 (Т. 1 а.с. 52 - 53) скерованими на його адресу. Оскільки Додатковий договір від 25.07.2013 року є дійсним та відповідач має право відповідно до нього виконувати обов'язки перед банком, то у суду відсутні підстави для визнати даного договору недійсним та дострокового стягнення заборгованості та пені за Кредитним договором № 83 від 18.03.2008 року, в розмірі 31 017, 66 доларів США. Окрім цього на думку суду слід, визнати за [PERSON] право на виконання зобов'язання перед ПАТ «Кредобанк» за кредитним договором № 83 від 18.03.2008 року відповідно до умов цього договору в редакції Додаткового договору від 25.07.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи та згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати на правову допомогу. Відповідно до Договору № 14/05/23 про надання правової допомоги, укладеного між [PERSON] (замовником) та адвокатом [PERSON], адвокат зобов'язується надавати правову допомогу Замовнику, зазначену в п.1 цього договору, а замовник зобов'язується за надання правової допомоги виплатити адвокату гонорар у порядку, розмірі та на умовах, визначених відповідними додатками до цього Договору. Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно журналів судових засідань представник [PERSON] [PERSON] перебував в судових засіданнях в сумарному 7 години 56 хвилин та відповідно до розміру мінімальної заробітної плати станом на 2015 рік (1218 грн.) розмір витрат на правову допомогу складає 6 100 гривень 00 коп. У звязку з відмовою у задоволенні первісного позову, підлягають до стягнення на користь відповідача вартість проведеної експертизи. Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2010р. між [PERSON], [PERSON]. та ВАТ «Кредобанк» було укладено договір руки №83/S-3 від 11.01.2010 року, за умовами якого [PERSON] зобов'язалася відповідати перед ВАТ «Кредобанк» за виконання [PERSON]. зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за Кредитним дого- вором № 83 від 18.03.2008 р., укладеним між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON]., в редакції додаткового договору від 11.01.2010 року. У подальшому між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON]. без погодження з [PERSON] були внесені зміни до Кредитного договору №83 від 18.03.2008р., а саме додатковими договорами: - від 03.08.2012р., згідно умов якого у п. 3.2. Кредитного договору №83 від 03.2008р. ставку LIBOR 3м визначено у розмірі 0,46815, внаслідок чого розмір процентної ставки за якою [PERSON]. зобов'язаний сплачувати для ВАТ «Кредобанк» проценти за користування кредитом збільшився на 0,21752 (0,46815 - 0,25063 = 0,21752); - від 25.07.2013 р., згідно умов якого у п. 3.2. Кредитного договору №83 від 33.2008р. ставку, за якою [PERSON]. зобов'язаний сплачувати для ВАТ «Кредобанк» проценти за користування кредитом, збільшено до 10,00 (Десять) % річних, тобто на 21752 (10,00 - 8,75063 = 1,24937), а також встановлено процентну ставку за користування датними коштами з розрахунку на 5% річних вище діючої у разі невиконання п. 2.3. цього Договору, чим додатково збільшено обсяг відповідальності [PERSON]. перед ВАТ «Кредобанк». За приписом частини першої ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Отже, оскільки між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON]. додатковими договорами від 03.08.2012р. та від 25.07.2013р. без погодження зі мною були внесені зміни до Кредитного договору №83 від 18.03.2008р., внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності [PERSON]. перед ВАТ «Кредобанк» за вказаним кредитним договором, то згідно ч.1 ст.559 ЦК України зобов'язання [PERSON] перед ВАТ «Кредобанк» за договором поруки №83/S-3 від 11.01.2010 р. повинно бути припиненим.

Outcome: approved