Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Служби у справах дітей Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області, за участю третьої особи: Слов`янського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та про внесення змін до Актового запису про народження дитини даних про батька, посилаючись на те, що він та [PERSON] , [INFO] з 2004 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за місцем її проживання в гуртожитку по [ADDRESS] . За час спільного проживання, [INFO] у їх родині народилася дитина [PERSON] . Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, то відомості про батька дітей було внесено зі слів матері, заяви про визнання його батьком дітей до органів реєстрації актів народження вони не подавали. 06 липня 2010 року вони придбали будинок [ADDRESS] де проживали разом однією сім`єю. [INFO] [PERSON] померла. Зазначає, що дитина народилася від спільного проживання його з [PERSON] , яка померла [INFO] , з часу народження та до теперішнього часу дитина проживає з ним, він піклується про його стан здоров`я, виховання освіту, дитина з часу народження знає, що він є його батьком. Просить суд визнати його, [PERSON] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження дитини у графу «батько», записавши батьком дитини його - [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Карасу Ошської області Киргизстан, та змінити прізвище дитини з « [INFO] » на « [INFO] ». Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. 03 липня 2019 року надав до суду Заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити (а.с.25). Представник позивача - адвокат Винник З.Г., яка діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія АА №045495 від 21 червня 2019 року (а.с. 19) до судового засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. 03 липня 2019 року надала до суду Заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.26) Представник відповідача - Служби у справах дітей Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області - до судового засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. 03 липня 2019 року від представника Служби у справах дітей Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області - голови Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, [PERSON] , до суду надійшла Заява про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с.27). Представник третьої особи - Слов`янського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявку у судове засіданні не повідомив. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Служби у справах дітей Слов`янської районної державної адміністрації Донецької області, за участю третьої особи: Слов`янського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та про внесення змін до Актового запису про народження дитини даних про батька підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, з`явлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, Актовий запис № 794, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, відповідно до положення якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у місті Слов`янську Донецької області, про що 20 березня 2019 року Виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області було здійснено відповідний актовий запис № 48 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). З Акту №4 від 09 квітня 2019 року, складеного Черкаською селищною радою Слов`янського району Донецької області, вбачається, що з [PERSON] , [INFO] , з 22 квітня 2009 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 11 травня 2011 року і по теперішній час (а.с.9). З копії домової книга для прописки громадян, що проживають у будинку, вбачається, що у [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-18). З Довідки № 02-16/043, виданої 15 квітня 2019 року Директором Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається у 6 класі Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області (а.с. 10). З наданої Відповіді директором Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області від 26 квітня 2019 року за № 02-10/08, на адвокатський Запит, вбачається, що [PERSON] бере участь у вихованні [PERSON] , [INFO] , підтримує постійний зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори, активний у ремонті класної кімнати, відвідує класні виховні заходи, які проводяться в класному колективі 6 класу. Рінат називає [PERSON] батьком та реагує на його зауваження виховного характеру (а.с. 11). Оскільки мати дитини [PERSON] померла [INFO] , а позивач є батьком та виховує та утримує дитину [PERSON] , у зв`язку з чим йому необхідно юридично оформити батьківство. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Преамбула та ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. В рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" (п. 54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. [PERSON] вважає себе батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки проживав з матір`ю дитини - [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по день її смерті - [INFO] . Позивач [PERSON] визнає батьківство та вважає [PERSON] , [INFO] , своїм рідним сином. Проте, оскільки на момент народження [PERSON] , батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою та не подали заяви про визнання батьківства, тому, записи саме про [PERSON] , як батька дитини до актового запису про народження та Свідоцтва про народження не вносилися. Відомості про батька зазначені у відповідності до ст.135 СК України, за вказівкою померлої матері [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач [PERSON] визнає себе батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства обґрунтовані та підлягають задоволенню. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2. 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Таким чином, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд приходить до переконань, що для подальшого належного виконання рішення суду про визнання батьківства, захисту прав позивача та його дітей, необхідно зобов`язати Слов`янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області внести зміни до Актового запису про народження дитини, в частині внесення відомостей про батька та зміни прізвища дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved