Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

23.06.2009 року померла мати позивача [PERSON], яка на випадок своєї смерті склала на імя позивача особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе свої майно. До складу спадщини увійшла частка в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Щаслива, вул. Миру (раніше "Фрунзе"), 92. Позивач спадщину прийняв, проте не в змозі її оформити, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визначення частки спадкодавця у вищевказаному спадковому майні в розмірі 1/3 частки, а також визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої 23.06.2009 року [PERSON] права власності на 1/3 частку домоволодіння. До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 23.06.2009 року померла [PERSON] (а.с. 7), яка на випадок своєї смерті склала на імя [PERSON] особисте розпорядження (заповіт, а.с. 8), яким заповіла усе своє майно. Вказаний заповіт не змінений і не скасований. До складу спадщини увійшла частка в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Щаслива, вул. Миру (раніше "Фрунзе"), 92, яке згідно Свідоцтва № 215 від 27.07.1989 року про право особистої приватної власності на домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON]. З матеріалів Спадкової справи № 504/2009 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом в порядку, визначеному ч.1 статті 1269 ЦК України прийняв [PERSON] Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки будинок належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Судом встановлено, що 27.07.1989 року Щасливецька сільська Рада народних депутатів видала на імя [PERSON] (голови господарства) Свідоцтво №215 про право особистої приватної власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: Вінницька область, Липовецький район, Щаслива, вул. Миру (раніше "Фрунзе"), 92, що відносилося до суспільної групи господарств "колгоспний двір". Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору була [PERSON], а її членами [PERSON], [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР). З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що кожному із членів колгоспного двору належно по 1/3 частки домоволодіння, в тому числі і [PERSON], яка була головою двору. Отже після смерті спадкодавця позивач успадкував частку в домоволодінні, яка належала [PERSON], тобто 1/3. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність спадкодавцю 1/3 частки в домоволодінні доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved