overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів у місяць, починаючи з дня пред'явлення позову і до 12.04.2021 року, тобто до досягнення донькою трьох років. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 17.11.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають двох дітей: сина [PERSON], 25.01.2017, року народження та доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Неповнолітні діти мешкають разом з нею, відповідач допомоги на її утримання не надає. У теперішній час вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, одержуючи державну допомогу. Ухвалою суду від 17 січня 2019року відкрито провадження у данній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в мережі інтернет, на сайті "Судова влада України", сторінка Дружківського міського суду, розділ "громадянам", оскільки за місцем реєстрації відповідач не проживає, інше місце його перебування невідоме. Надіслані судові повістки за місцем реєстрації відповідача повернулися до суду з позначкою "за закінченням терміну зберігання". Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд \~встановив, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2016 року. Під час шлюбу в них народився 25 січня 2017 року син [PERSON], а 12 квітня 2018 року- дочка [PERSON] (а.с.6,7). Малолітні діти проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України \~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дружині матеріальну допомогу, так як є працездатним. Відповідач не надав доказів того, що надає матеріальну допомогу дружині у добровільному порядку. У звязку з чим аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу. У звязку \~з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі \~1/4 частини його доходу на місяць до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, тобто до 12.04.2021 року. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 січня 2021 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Світловодська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. При ухваленні вказаного рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Про час і місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, від представника відповідачів до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі. Відповідно до п.3, ч.1, ст.270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України присутність сторін не є обов`язковою, суд ухвалює додаткове рішення за наявними у справі матеріалами. 31 липня 2020 року до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, до якого додано договори про надання правової допомоги від 09 липня 2020 року, укладені між Адвокатським об`єднанням "Міжнародний правовий захист" в особі Вольфовського Сергія Олександровича та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , предметом договорів є надання юридичної допомоги(а.с.83-84,85-86,87-88). На підставі вищевказаних договорів від 09 липня 2020 року були видані ордери на надання правничої допомоги адвокатом Вольфовським Сергієм Олександровичем, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які також долучені до матеріалів справи(а.с.89,90,91). Із квитанцій №21 від 09 липня 2020 року, №22 від 09 липня 2020 року, №23 від 09 липня 2020 року, наданих до матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] сплатили Адвокатському об`єднанню "Міжнародний правовий захист", відповідно до укладених договорів про надання правової допомоги від 09 липня 2020 року, по 1000 гривень кожен(а.с.93). Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи, що до суду надані належні докази витрат відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , пов`язаних з отриманням правничої допомоги, в рамках цивільної справи за позовом [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, від Адвокатського об`єднання "Міжнародний правовий захист", суд приходить до висновку про доцільність відшкодування витрат на вказану правничу допомогу за рахунок позивача на користь відповідачів, у розмірі сплачених коштів. З огляду на викладене суд приходить до висновку про доцільність ухвалення додаткового рішення суду з метою вирішення питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Красносільської сільської ради про встановлення родинних відносин між позивачем та [PERSON], яка померла [INFO], так як він не може оформити спадщину після смерті своєї тітки, адже у свідоцтві про її смерть прізвище тітки вказане "[PERSON]" замість "[PERSON]". У судовому засіданні представник позивача підтримала викладені у позовній заяві вимоги та обставини справи. Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги обгрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, а тому, в даному випадку, є спір про право на спадкове майно, який вирішується у позовному провадженні. Вдночас, судом встановлено, що тітка позивача мала прізвище [PERSON]. згідно архівної довідки Держархіву Житомирської області від 19.02.2015 року № К/341. Саме на вказане прізвище [PERSON]. був виданий Сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на підставі рішення Чуднівської РДА від 18.04.1997 року, згідно якого [PERSON]. набула право власності на земельну ділянку площею 3,55 ум. кад. га, на яку претендує позивач в якості спадкового майна. Згідно поданих позивачем посвідчуючих особу документів, що є в матеріалах справи, анкетні дані [PERSON]. та анкетні дані заявника дають підстави для твердження про їх родинні відносини в якості тітки та племінника без судового вирішення такої справи. У своїй же позовній заяві позивач просить встановити його родинні відносини з особою, яка носила прізвище "[PERSON]" без достатньої правової підстави для такої вимоги, адже у випадку відсутності належного документа про смерть спадкодавиці або вчинення неправильності запису у свідоцтві про її смерть, [PERSON] вправі був звернутися в суд для вирішення питання про встановлення факту смерті [PERSON]. в порядку окремого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати недійсним договір поруки № 113612 від 10.04.2007 р., укладений між АКІБ „Укрсиббанк" та нею. При цьому посилається на те, що 10.04.2007 р. між АКІБ „Укрсиббанк" та нею був укладений договір поруки № 113612. Відповідно до п.п. 1.1. договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед, кредитором за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед Кредитором що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11153059000 від 10.05.2007 р. Оскільки основний договір про надання споживчого кредиту № 11153059000, в забезпечення якого був укладений договір поруки був укладений 10.05.2007 р., тобто через місяць після укладення договору поруки, тому договір поруки є недійсним. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню. Третя особа в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.05.2007 року між АКІБ „УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11153059000, згідно якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти в сумі 60000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 303000 гривень, строк повернення кредиту не пізніше 10.05.2022 р. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11153059000 від 10.05.2007 р. між АКІБ „УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 113612 датований 10.04.2007 р. Із аналізу договорів вбачається, що саме на забезпечення договору про надання споживчого кредиту № 11153059000 від 10.05.2007 р. було укладено договір поруки № 113612, тому дату укладання договору поруки як „10 квітня 2007 р." суд розцінює як просту арифметичну помилку та вважає, що вказаний договір поруки було укладено саме 10 травня 2007 р. Таким чином, будь-яких правових підстав для задоволення позову не має. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи тим, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - донька [PERSON], які проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини між сторонами не склалися і на даний час вони розлучаються. Позивачу самій важко утримувати дітей, а відповідач перестав допомагати матеріально, хоча має добрий стан здоров'я та матеріально забезпечений, працює електромонтером з ремонту повітряних ліній електропередачі Південного регіону високовольтних електричних мереж ПАТ "Вінницяелектроенерго" СО Вінницькі високовольтні електричні мережі, утриманців в нього немає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття, допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснила, що вона працює неофіційно, її щомісячний заробіток складає 1900 грн., і їй самій важко утримувати двох дітей. Просить її позовні вимоги задовольнити . Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково , погоджується сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до копій свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). З довідки виконкому Немійської сільської ради від 24.02.2015 р. № 219 встановлено, що діти знаходяться на утриманні позивача (а.с.4). Відповідно до довідки СО Вінницькі високовольтні електричні мережі ПАТ "Вінницяелектроенерго" відповідач працює на даному підприємстві на посаді електромонтера з ремонту повітряних ліній електропередачі та отримує постійну заробітну плату (а.с.7). При вирішенні позову суд враховує, що позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а також те, що відповідач має постійне місце роботи, позов визнає частково. Крім того, суд приймає до уваги, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років складає 1286 грн., відповідно розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму, тобто, 385,80 грн. Враховуючи, що заробітна плата відповідача відповідно до довідки (а.с.7) складає в середньому 2800грн., суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позову, в розмірі 1/3 частки з доходів відповідача, що перевищує мінімальний розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років. Згідно зі ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд стягує з відповідача до державного бюджету судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ст. 9 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що сторони проживали в незареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дитина: донька [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя між ними не склалося. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивачу одній важко матеріально утримувати доньку. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча інших утриманців немає, має мінливий, не регулярний дохід. Тому позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, де вказала, що просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмове заперечення, де просив розглянути справу у його відсутність . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Сторони перебували в незареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина: донька [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Малолітня дитина сторін на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою голови правління ЖБК "Подільський" м. Могилева-Подільського від 19 лютого 2015 року (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує: матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина; матеріальне становище відповідача, який має мінливий, нерегулярний дохід; та вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів, суд бере до уваги положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" щодо прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2015 році, враховуючи вік дитини. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" суд стягує з відповідача на користь державного бюджету м. Могилева-Подільського судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

23 вересня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 грудня 2003 року у ВРАЦС Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №166. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим через різність характерів, частих сварок, конфліктів у сім"ї та поглядів на життя, припинили сімейні стосунки і проживають окремо. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними склалися неприязні стосунки. Вважає, що збереження сім"ї неможливе, а тому просила суд шлюб розірвати та залишити їй після розлучення шлюбне прізвище. У судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про задоволення позовних вимог. Відповідач позов визнав повністю та пояснив, що дійсно у березні 2015 року вони припинили сімейні стосунки, проживають окремо, але він надає дітям матеріальну допомогу у добровільному порядку. Враховуючи, що сім"я розпалася остаточно, просив суд шлюб між ними розірвати. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.З ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2003 року в ВРАЦС Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №166, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а-с.6-7). У березні 2015 року подружжя припинило сімейні стосунки на грунті сварок та конфліктів у сім"ї, різності характерів та поглядів на життя. На теперішній час проживають окремо, між ними склалися неприязні стосунки, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спору про поділ майна та місце проживання дітей сторони не мають, діти проживають разом з позивачкою в [ADDRESS], про що свідчить довідка виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області (а.с.8). За такого, суд вважає що сім'я розпалася остаточно, а тому заява позивачки ґрунтується на законі і підлягає задоволенню у повному обсязі. На прохання позивачки відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу суд залишає їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 551грн.20коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

У квітні 2015 року позивач ПАТ "Європейський газовий банк" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. 12 червня 2015 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на грошові кошти та майно, що належить на праві власності [PERSON], в межах суми стягнення 169026,99 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ПАТ "Європейський газовий банк" про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що утруднюють чи можуть зробити неможливим в майбутньому виконання рішення у справі. Крім того, доказів на підтвердження того, що [PERSON] належить на праві власності будь-яке рухоме та нерухоме майно, заявником не надано, що не дає можливості суду оцінити співмірність застосування вказаних заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Також заявником не конкретизовано, на яке саме майно [PERSON] позивач просить суд накласти арешт. Крім того, заявник не зазначає з посиланням на докази те, що в будь-яких банківських установах відкриті рахунки на ім'я [PERSON], а також, що на цих рахунках знаходяться грошові кошти. Таким чином, заява про забезпечення позову не містить підстав та обґрунтування необхідності застосування вказаних обмежень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed