Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

08.07.2020 року до суду з Київського районного суду міста Одеси надійшов за підсудністю вищезазначений позов, яким представник позивача уточнив позов просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) Страхового Бюро України (далі - МТСБУ) суму сплаченого відшкодування в розмірі 43264,15гривень, суму витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 800,00 грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2102,00грн., посилаючись на те, що позивач отримав право вимоги на відшкодування за рахунок відповідача, оскільки ним було виплачене страхове відшкодування постраждалому у ДТП, а відповідач добровільно не відшкодовує ці кошти. Відповідач повідомлялася належним чином про час та місце судового засідання - їй були направлені судові повістки, вона сповіщалася у телефонному режимі, та розміщувалося оголошення на сайті судової влади, проте вона до суду не з`явилася, не надавала суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочному порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона має довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Страхова подія - ДТП, що стала підставою звернення потерпілого до позивача за відшкодуванням, - настала 04.08.2018р. о 15:40 на вул.Сєвєрна у с.Бурлача Балка, що підпорядковане Чорноморській міськраді Одеської області. Під час ДТП відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» д/з [NUMBER] , не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем "Chevrolet", д/з [NUMBER] , який рухався попереду у попутному напрямку, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 24.09.2018року (справа №501/2498/18) та Постанови цього ж суду від 15.02.2021р. про виправлення описки, винною у скоєнні вказаної ДТП була визнана [PERSON] та притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу розміром 340грн. (а.с.5). Ч.6ст.82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення; 2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, то особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, у даному випадку, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), що містить спеціальні норми відносно регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 цього Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, - в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП, у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону. З наданих суду відомостей та доказів не вбачається, що [PERSON] відшкодувала потерпілому [PERSON] шкоду, завдану вказаною ДТП, а також не вбачається, що на час вищевказаної дорожно-транспортної пригоди винний мав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як те передбачено чинним законодавством, тому постраждалий звернувся за відшкодуванням до МТСБУ. Так, 03.08.2018 року до МТСБУ звернувся з заявою гр. [PERSON] - власник автомобіля "Chevrolet", д/з [NUMBER] , - з метою отримання відшкодування за страховим випадком на підставі свого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким був застрахований його автомобіль (поліс №АК/9479382 а.с.8). Строк дії договору - до 21.10.2018р., тобто, розповсюджувалася на час скоєння вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої була заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Представник позивача стверджує, що позивач відшкодував потерпілому шкоду, завдану вказаною ДТП, і розмір завданих йому збитків становить 43264,15грн., витрати на збір документів, визначення розміру шкоди, що становить 800 грн., що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку за від 27.08.2018р. (а.с.13-19). Зазначена шкода має бути відшкодована винною особою потерпілій, проте була відшкодована позивачем, який набув право регресного стягнення. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою - власником пошкодженого автомобіля "Chevrolet", д/з [NUMBER] [PERSON] , та відповідачем не виникало, у зв`язку з чим МТСБУ виплатило потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 43264,15грн. (платіжне доручення №994011 від 19.10.2018 року,) та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 800 грн. (платіжне доручення №993446 від 21.09.2018року, звор. стор.а.с. 12) Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, на підставі чого, після проведення виплати потерпілій особі, в позивача - МТСБУ - виникла право зворотної вимоги до відповідача. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за відповідача [PERSON] , яка є винною у скоєнні ДТП та спричиненні майнової шкоди потерпілому - власнику постраждалого автомобіля, і при цьому не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому, враховуючи, що на відшкодування цих збитків постраждалій особі виплатив позивач, суд дійшов висновку, що на підставі вищевказаних норм чинного законодавства, а також п.38.2ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - позов підлягає задоволенню за наявності достовірних доказів та відсутності обґрунтованих заперечень щодо позовних вимог. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (а.с.1).

Outcome: approved