Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач Публічного Акціонерного Товариства "Дельта Банк" (по тексту ПАТ "Дельта Банк") 12.05.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом з вимогою стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 932,37 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн. Свої вимоги аргументує тим, що 24.04.2007 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-25013-240407, в результаті якого відповідачка отримала кредит в розмірі 9 000,00 грн. на придбання певного майна/послуг, з процентною ставкою 12 % річних, та за ведення кредитної справи - 1,05 % в місяць. Кінцевим терміном повернення та сплати процентів та комісійних по ньому договором було визначено не пізніше 23 квітня 2010 року. Відповідно до умов та положень кредитного договору, відповідачка зобов'язалась забезпечити повернення одержаних кредитних коштів на умовах, передбачених договором та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом. Оскільки остання порушила умови договору, а саме не сплачує кредит та відсотки за користування ним, на неодноразові нагадування та листи претензій вона ніяк не відреагувала, станом на 27.02.2014 року заборгованість відповідачки перед банком складає 3932,37 гор., з яких: - заборгованість за кредитом - 1759,41 грн.; - заборгованість за відсотками - 54,27 грн.; - заборгованість за комісіями - 32118,69 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Натомість в позовній заяві міститься вимога останного щодо розгляду справи у його відсутності, наголошуючи що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання повторно не з'явивлася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Так, судом встановлено, що відповідно до вимог ст.1055 ЦК України сторони перебувають у зобов'язальних відносинах в силу укладеного 24.04.2007 року у письмовій формі кредитного договору №001-25013-240407. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору, позивач (за Договором -Кредитор) зобов'язується надати відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 9 000,00 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. А також згідно умов договору, за ведення кредитної справи Відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1.05 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачці кредит у сумі 9 000,00 (Дев'ять тисяч гривень 00 копійок) грн., про що свідчить меморіальний ордер № 13424177 від 24.04.2007 року та рахунок-фактура № 201 від 24.04.2007 року. Зі свого боку відповідачка отримала у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною № б/н від 24.04.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Станом на 27.02.2014 р. відповідачка не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Оскільки остання порушила умови договору, а саме не сплачує кредит та відсотки за користування ним, на неодноразові нагадування та листи претензій вона ніяк не відреагувала, станом на 27.02.2014 року заборгованість відповідачки перед банком складає 3932,37 гор., з яких: - заборгованість за кредитом - 1759,41 грн.; - заборгованість за відсотками - 54,27 грн.; - заборгованість за комісіями - 32118,69 грн. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За таких обставин, враховуючи, що на час розгляду справи відсутні відомості щодо погашення відповідачем заборгованості, суд приходить до висновку, що він належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, а тому позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню, зі стягненням з відповідачки у відповідності до положень ст.88 ЦПК України понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат . На підставі ст.ст.526,530, 625, 631,1046-1055 ЦК України та

Outcome: approved