Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» (далі по тексту - відповідач) про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.04.2017 на перехресті вулиць Академіка Філатова та [PERSON] у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю транспортного засобу марки «Ленд Ровер», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], та транспортного засобу марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], яким керував позивач. По завершенню ремонту автомобіля позивача, останній сплатив франшизу у розмірі 5 827 грн. 50 коп. у відповідності до Договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250533569.16, укладеного з ПрАТ «АСК ІНГО Україна». Позивач зазначає, що звернувся до відповідача з відповідною заявою про виплату йому страхового відшкодування, однак, відповідачем було відмовлено у виплаті франшизи. Вважаючи, що саме відповідач має відшкодувати позивачу суму франшизи, [PERSON] просить стягнути з відповідача 5 827 грн. 00 коп. та відсотки за користування цими коштами. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2018 позовну заяву залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю ст. 175 ЦПК України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2018 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Разом з цим, учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копію позовної заяви з додатками, та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. 06.04.2018 на адресу суду надійшов відзив відповідача, відповідно до якого відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, просить відмовити, додатково зазначивши, що позивачу було відшкодовано матеріальний збиток у повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За приписами ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно визначення ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як встановлено судом, 27.04.2017 о 17 год. 00 хв., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на перехресті вул. Філатова та вул. І. Кудрі, в м. Києві, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2, що спричинило зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2017 у справі №757/24816/17-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. 11.09.2017 до відповідача надійшла претензія ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» №2498 від 06.09.2017. 06.12.2017 відповідачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 26 097 грн. 69 коп., що підтверджується платіжним дорученням №33593. Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Системний аналіз положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди. Відповідно до ст. 6 вищевказаного Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 4 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. У відповідності до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, встановленої при укладанні договору. Відповідно до Договору страхування №250533569.16 від 29.09.2016, франшиза за всіма іншими страховими випадками становить 5 827 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). В силу наведених норм, франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, а компенсується страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, якщо вона (франшиза) була передбачена договором. Таким чином, зважаючи на те, що Договором страхування №250533569.16 від 29.09.2016 передбачений розмір франшизи у розмірі 5 827,50 грн., відповідач не є особою, яка має відшкодовувати позивачу зазначену суму. Водночас, оскільки, не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення з відповідача франшизи, вимоги щодо стягнення відсотків за користування коштами також є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач не довів в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, суд вважає за необхідне та правомірне відмовити в задоволенні позову, з огляду на його необґрунтованість та недоведеність. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються судом на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed