Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд за позовом до відповідачів, заявлені вимоги в ході судового розгляду уточнив (а.с. 76) та просить визнати ПП "Волиньавтомотосервіс" стороною правочину (фактичним продавцем та власником автобуса YOUYI ZGT 6710D, кузов [NUMBER]) та стягнути з відповідача на підставі вимог ч. 2 ст. 230 ЦК України подвійний розмір збитків в сумі 560216,18 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2010 р. задоволено позов [PERSON] до ПП «Регіон - Авто» і ПП "Волиньавтомотосервіс" та визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу Youji ZGT 6710D укладений 06.03.2006 р. між ПП "Регіон-Авто" та [PERSON] Вважає, що фактичним продавцем автобуса являвся саме відповідач ПП "Волиньавтомотосервіс", який отримав кошти за реалізований автобус, а ПП "Регіон-Авто" виступало лише в ролі посередника. Крім цього згідно вказаного договору, акту прийому передачі відповідач продав позивачу новий автобус з кузовом [NUMBER], а фактично позивач отримав бувший у використанні автобус з кузовом [NUMBER], про що зазначено в довідці рахунок, яку видав відповідач. Отже вважає, що саме обман зі сторони відповідача ПП "Волиньавтомотосервіс" став підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним і тому саме дане підприємство зобов'язане, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 230 ЦК України, відшкодувати позивачу завдані збитки. Реальними збитками завданими позивачу, вважає заборгованість [PERSON] перед ПАТ "Державний ощадний банк України" за невиконання кредитних зобов'язань, яка в сумі з судовими витратами становить 280108,29 грн. Отже з відповідача слід стягнути подвійний розмір вказаних з битків в сумі 560216,18 грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав з вищенаведених мотивів та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Додатково пояснив, що відповідач не вказаний стороною договору купівлі-продажу, але являється стороною правочину, щодо реалізації вказаного транспортного засобу, як реальний власник такого. Зазначив, що дійсно в договорі номер кузова автобуса не вказано, однак такий міститься в акті прийому-передачі, який укладено між ним та представником ПП «Регіон-Авто». Підтвердив також, що в 2013 р. в судовому порядку вирішувався спір за його позовом до ПП "Волиньавтомотосервіс" про відшкодування реальних збитків, які також полягали у вказаній вище кредитній заборгованості. Однак вважає, що на даний момент змінились підстави позову, оскільки він просить визнати відповідача стороною правочину, а також наявне рішення суду про стягнення з нього в користь банку боргу за кредитним договором. Враховуючи наведене просить позовні вимоги задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з мотивів викладених в письмових поясненнях (а.с. 55-59). Пояснив, що уточнення позовних вимог в частині визнання відповідача стороною правочин, а не договору, абсолютно не змінює суті позовних вимог та підстав для заперечення таких. Судові спори за позовом [PERSON] до ПП "Волиньавтомотосервіс" тривають з 2006 р. Даний позов вважає безпідставним з наступних мотивів. Позовна вимога про визнання відповідача стороною договору купівлі-продажу чи правочину не являється належним способом захисту у відповідності до вимог ст. 16 ЦК України. Крім цього позивач вже неодноразово звертався в суд з позовами до відповідача з близькими за змістом позовними вимогами, і встановленні такими рішеннями суду факти носять преюдиційне значення для цієї справи. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2010 р , яким визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, встановлене, що стороною договору (правочину) є саме ПП «Регіон-Авто» та відмовлено в задоволені позову до ПП "Волиньавтомотосервіс", вказане рішення позивачем не оскаржувалось. Також рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09.07.2013 р. вже вирішувалась вимога позивача про стягнення з ПП "Волиньавтомотосервіс" відшкодування завданих позивачу збитків, включно із кредитною заборгованістю, в задоволенні даної вимоги відмовлено. Крім цього, у випадку рішення суду про обґрунтованість позову, просить до заявлених позивачем вимог застосувати строк позовної давності, який сплив на момент подачі позову, оскільки рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу вступило в законну силу 23.06.2011 р. Враховуючи наведене просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів. Згідно представленої суду копії договору купівлі-продажу № 006 від 06.03.2006 р. (а.с. 7,8) позивач [PERSON] придбав у відповідача ПП "Регіон-Авто" транспортний засіб - автобус ZGT 6710D. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2010 р. (а.с.17,18) визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу - автобуса Youji ZGT 6710D, укладений 6 березня 2006 р. між ПП "Регіон-Авто" (продавець) та [PERSON] (покупець). Однією з вимог позивача являється визнання ПП "Волиньавтомотосервіс" стороною правочину (фактичним продавцем та власником автобуса YOUYI ZGT 6710D, кузов [NUMBER]). Відповідно до ч. 1,2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Отже в даному випадку правочин був вчинений у формі укладення договору купівлі-продажу автомобіля. В зв'язку з чим визнання відповідача стороною правочину чи договору являється тотожним поняттям. Частина 1 ст. 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Частина 2 ст. 16 ЦК містить перелік способів здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Обраний позивачами спосіб захисту своїх прав, в частині визнання відповідача стороною правочину (фактичним продавцем та власником автобуса YOUYI ZGT 6710D, кузов [NUMBER]) не відповідає переліку закріпленому в ч.2 ст. 16 ЦК України, а також не передбачений іншим законом чи договором. Крім цього у відповідності до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішеннями Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2010 р., № 2-1538/2010 (а.с. 17,18) яке вступило в законну силу, встановлено, що підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу Youji ZGT 6710D від 06.03.2006 р., являється вчинення обману продавцем - ПП "Регіон-Авто" , замовчування ним істотних умов договору. Обман полягав в прихованні фактичного пробігу автомобіля на момент його продажу. Згідно вимог ст. 25 Закону України «Про захист прав споживачів» на норми якого посилається позивач, рішення суду, що набрало законної сили, про визнання дій продавця, виробника (підприємства, що виконує їх функції), виконавця протиправними щодо невизначеного кола споживачів є обов'язковим для суду, що розглядає позов споживача щодо цивільно-правових наслідків їх дій з питань, чи мали місце ці дії і чи були здійснені вони цими особами. Отже враховуючи наведене обставини, а також встановлені рішенням суду факти в задоволенні позову в частині визнання відповідача стороною правочину слід відмовити. Також відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача відшкодування збитків в сумі 560216,18 грн. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Личаківського районного суду 09.07.2013 р., № 2/463/1198/13 (а.с. 84-87), яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні вимог [PERSON] в частині стягнення з ПП "Волиньавтомотосервіс" відшкодування завданих позивачу збитків, включно із кредитною заборгованістю перед ВАТ "Державний ощадний банк України". Вказаними рішенням суду встановлено, що припинення експлуатації автобуса, а відповідно і вказані позивачем збитки, не пов'язані з вчиненням обману відповідачем при укладенні договору. Крім цього суд встановив, що позовні вимоги до ПП "Волиньавтомотосервіс" є безпідставні в цілому, оскільки дане підприємство не являлось стороною договору купівлі-продажу транспортного засобу Youji ZGT 6710D. Обов'язок по відшкодуванню збитків та моральної шкоди, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 230 ЦК України, покладається на сторону договору, яка застосувала обман. Також відповідно до умов дилерського договору № 0301 укладеного між ПП "Волиньавтомотосервіс" та ПП"Регіон-Авто" вказані підприємства не несуть відповідальності за зобов'язаннями один одного перед третіми особами. Посилання позивача на наявність рішення суду про стягнення з нього в користь ВАТ "Державний ощадний банк України" кредитної заборгованості та на наявні розбіжності записів номеру кузова придбаного автобуса в довідці-рахунок (а.с. 23) та акті прийому-передачі товару (а.с. 24) жодним чином не впливають на наведені вище обставини встановлені судом. Таким чином в ході судового розгляду жодних фактів, які б підтверджували підставність позовних вимог судом не встановлено в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed