Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «УкрСибБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення на спадкове майно. У позовній заяві, представник позивача свої вимоги обґрунтував тим, що 11 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11331515000, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 25 055,00 доларів США (двадцять п'ять тисяч п'ятдесят п'ять) 00 центів, строком до 13.04.2015 року. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року, до статуту АКІБ «УкрСиббанк», були внесені зміни, відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] на умовах вказаного вище кредитного договору передала у заставу автомобіль марки NISSAN, модель TIIDA, 2007 року випуску, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. [INFO] позичальник [PERSON] померла. На момент смерті позичальника за кредитним договором існувала заборгованість. 16.05.2011 року за банк направив на адресу 3-ї Одеської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором №11331515000 у розмірі 17 557,05 доларів США та просив довести вимоги банку до відома спадкоємців. 21.10.2011 року за №2899/02-24 від 6-ї Одеської державної нотаріальної контори надійшло повідомлення про те, що на підставі отриманої претензії банка заведено спадкову справу № 617/2011. В подальшому 6-а Одеська державна нотаріальна контора повідомила банк про те, що 18.10.2011 року [PERSON] звернувся с заявою про прийняття спадщини за № 1535. Після смерті позичальника кредит погашався частково, однак у повному обсязі не погашений. На момент звернення із позовом до суду спадкоємець [PERSON] не виконав вимоги банку щодо погашення боргу одноразовим платежем. З огляду на вищенаведене позивач звернувся із позовом до суду та просив суд звернути стягнення на майно, яке передане [PERSON] у спадок на користь Публічного акціонерного товариства "УкоСиббанк" у розмірі заборгованості по договору про надання споживчого кредиту № 11331515000 від 11 квітня 2008 року у розмірі 17 060,05 (сімнадцять тисяч шістдесят) доларів США 05 центів, що за курсом НБУ станом на 09.08.2014 року становить 199 812 гривень 29 копійок, та стягнути з [PERSON] судові витрати за сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. В позовній заяві позивач просив суд розглядати справу без участі представника позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями в матеріалах справи. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання. Таким чином, суд вважає неявку відповідачів у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідачів про явку до суду. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилася, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11331515000, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 25 055,00 доларів США (двадцять п'ять тисяч п'ятдесят п'ять) 00 центів, строком до 13.04.2015 року. Згідно до змін внесених до статуту АКІБ «УкрСиббанк», нове повне найменування банку стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до копії свідоцтва про смерть від .12.04.2011 року [PERSON] померла [INFO], про що другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 869. 16.05.2011 року позивачем до 3-ї Одеської державної нотаріальної контори направлено претензію до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором №11331515000 у розмірі 17 557,05 доларів США та просив довести вимоги банку до відома спадкоємців. 21.10.2011 року за №2899/02-24 від 6-ї Одеської державної нотаріальної контори надійшло повідомлення про те, що на підставі отриманої претензії банка заведено спадкову справу № 617/2011. В подальшому 6-а Одеська державна нотаріальна контора повідомила банк про те, що 18.10.2011 року [PERSON] звернувся с заявою про прийняття спадщини за № 1535. Після смерті позичальника кредит погашався частково, однак у повному обсязі не погашений. На момент звернення із позовом до суду спадкоємець [PERSON] не виконав вимоги банку щодо погашення боргу одноразовим платежем. У відповідності до ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора зобов'язані задовольнити спадкоємці в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. 1231 ЦК України до спадкоємців переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості майна, яке було одержане ними у спадщину. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Здійснення права на спадкування полягає насамперед у тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; якщо прострочив на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно положень, що містяться в ст.ст. 1216,1218 спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З п.5 ч.1 ст.1219 ЦПК України слідує, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, особи, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, і зокрема як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. В даному випадку зобов'язання не може бути припинене у зв'язку із смертю [PERSON], оскільки по справі встановлено, що за боржником у зазначеному кредитному зобов'язанні зареєстроване майно, яке прийнято спадкоємцем (відповідачем у справі) і за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги кредитора (позивача). З довідки-розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] за вищевказаним договором кредиту вбачається, що вона проводила оплату по кредиту згідно умов договору, однак після цього, позичальник [PERSON] померла і її правонаступник (Син) не оплачував кредит та відсотки за його користування по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі. Отже, дана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача шляхом звернення стягнення на спадкове майно, але в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину. Щодо стягнення з відповідача на користь ПАТ «Укрсиббанк» судовий витрат, позивачем по справі не надано до суду доказів про сплату судового збору. Тому відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь держави.

Outcome: partial