Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 09.04.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати за ним право власності на рухоме майно, а саме: автомобіль вантажний, марки ЗІЛ ММЗ 4502, тип кузова - самоскид, 1992 року випуску, шассі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Свій позов\~позивач мотивує\~тим,\~що 01.10.2018 Ярославською сільською радою Шполянського району Черкаської області на ім`я [PERSON] , видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна/СТОВ «ЛАН» серії [NUMBER] - [NUMBER] № 324982 в обмін на викуплені свідоцтва (майнові сертифікати). 08.10.2018 рішенням комітету спілки співвласників майнових паїв КСП ім. Калініна/СТОВ «ЛАН», позивачу було виділено майно в натурі, а саме: автомобіль вантажний, марки ЗІЛ - ММЗ 4502, тип кузова - самоскид, 1992 року випуску, шассі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , який належить КСП ім. Калініна. На час звернення до Територіального сервісного центру №7143 Регіонального сервісного центру в Черкаській області в проведенні перереєстрації вантажного автомобіля на ім`я позивача йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вказав, що позов визнає. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.04.2020 було відкрито провадження по справі. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] , виданого Ярославською сільською радою, [PERSON] має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна/ СТОВ «Лан» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 05.02.2001 (а.с . 8). Згідно з протоколом зборів комітету спілки співвласників майнових паїв КСП ім. Калініна/СТОВ «Лан» від 08.10.2018 було вирішено виділити майно в натурі, а саме: грузовий автомобіль ЗІЛ, 1992 року випуску, марки ММЗ-4502, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с . 9). Відповідно до акту приймання-передачі транспортного засобу від 08.10.2018 було здійснено приймання-передачу транспортного засобу ЗІЛ, реєстраційний номер [NUMBER] марки (моделі) ММЗ-4502, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно з довідкою, виданою бухгалтерією СТОВ «Лан» с. Ярославка залишкова вартість автомобіля ЗІЛ ММЗ 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] станом на 28.05.2019 становить 3010,21 грн. (а.с. 11). Відповідно до листа Територіального сервісного центру №7143, адресованого Згурському М.А [PERSON] , провести перереєстрацію в ТСЦ №7143 автомобіля ЗІЛ, 1992 року випуску, марки ММЗ-4502, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] не є можливим в зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих правомірність придбання (а.с. 12). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі\~ст. 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Частиною 1 ст.316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 2\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1\~ст. 334 ЦК України\~визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени у частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Відповідно до п. 2 ст. 9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства у підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до абз. 5 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28.02.2001 № 177 (далі Постанова №177) майновий пай - частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду. Пункт 13 Постанови №177 визначає, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Згідно з Роз`ясненнями Державної реєстраційної служби України від 06.06.2014 за № 9299/05-15-14 щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних господарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року №62 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", зареєстрованим в Міністерстві юстиції від 04 квітня 2001 року за N 306/5496 (далі - Наказ), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року N 253 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів", зареєстрованого в Міністерстві юстиції 25 квітня 2013 року за № 673/23205. Вказаним Порядком, а саме ч. 8, передбачалося, що кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 9 виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Наведені вище докази та норми законодавства свідчать, що позивач у процесі розпаювання КСП "Ім. Калініна"/СТОВ «Лан» правомірно набув у власність автомобіль вантажний, марки ЗІЛ ММЗ 4502, тип кузова - самоскид, 1992 року випуску, шассі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . З листа Територіального сервісного центру №7143, адресованого [PERSON] , встановлено, що провести перереєстрацію в ТСЦ №7143 автомобіля ЗІЛ, 1992 року випуску, марки ММЗ-4502, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] не є можливим в зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих правомірність придбання. Згідно з п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: - договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; - нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; - договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; - договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; - свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; - рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; - рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; - копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; - довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; - акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; - митна декларація ( 450-2012-п ) на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; - договір фінансового лізингу; - акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем. - договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів; Судом встановлено, що позивач правомірно отримав у власність транспортний засіб, однак з об`єктивних причин він не має можливості користуватись та розпоряджатись своєю власністю, оскільки документи, на підставі яких позивач отримав автомобіль у власність, не визначені чинним законодавством як підстава для реєстрації права власності на автомобіль. Таким чином, у позивача наявні обмеження у здійсненні свого права, зокрема, він не має можливості зареєструвати транспортний засіб відповідно до вимог чинного законодавства, а, отже, не має можливості користуватись і розпоряджатись своїм майном у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що єдиним способом захисту його права є визнання права власності на автомобіль в судовому порядку. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Заходи забезпечення позову не застосовувалися. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вирішує повернути позивачу з бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 420,40 грн. відповідно до ст. 142 ЦПК України та стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved