Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування, витрат пов'язаних з пошкодженням транспортного засобу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 8653,54 грн., пеню за порушення строків виплати страхового відшкодування у розмірі 1549,10 грн., 3% річних в розмірі 153,29 грн., суму страхового відшкодування витрат пов'язаних з лікуванням потерпілого у розмірі 7835,87 грн., компенсацію моральної шкоди у розмірі 391,79 грн., та відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 грудня 2013 року, з вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується Постановою Солом'янського районного суду м. Києва по справі № 760/27311/13-п, внаслідок якої отримав пошкодження належний Позивачеві автомобіль марки «Пежо 407» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Цивільна відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПАТ УСК «Гарант-Авто», а тому [PERSON] повідомив страхову компанію про страховий випадок, а 25 лютого 2014 року подав заяву про виплату страхового відшкодування та усі необхідні документи. Страхова компанія прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 6131,61 грн., але у встановлений законом строк виплата страхового відшкодування здійснена не була. Крім того, Позивачеві при дорожньо-транспортній пригоді була заподіяна шкода здоров'ю внаслідок чого він був вимушений проходити медичне обстеження та лікування. За наданими підтверджуючими медичними документами та квитанціями про сплату послуг лікування розмір витрат пов'язаних з лікуванням потерпілого складає 7835,87 грн. Також, Позивачеві була спричинена моральна шкода, яку він визначив у розмірі 391,79 грн. Позивач звертався до відповідача з заявою про страхове відшкодування витрат пов'язаних з лікуванням та моральної шкоди, заподіяної потерпілому та надавав йому всі необхідні підтверджуючи документи. До того ж, з метою захисту своїх інтересів Позивач також здійснив витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката (судові витрати) у розмірі 3000 грн., які просить стягнути з Відповідача. Враховуючи, що відповідач прострочив виплату страхового відшкодування, він відповідно до вимог п. 36.5. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за 292 дня прострочення, втрати від інфляції та три проценти річних від простроченої суми. Також, згідно зі статтею 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів "Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, що становить 391,79 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представник Позивача та третя особа подали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач ПАТ УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, не повідомило суд про причини повторної неявки свого представника в судове засідання, суд розцінив ці причини як не поважні та дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача і ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 10 грудня 2013 року на перехресті бул. Чоколівського та вул. Уманської в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай Соната» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Пежо 407» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] В даній дорожньо-транспортній пригоді постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 р. встановлено вину водія [PERSON] (а.с. 13). Цивільна відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПАТ УСК «Гарант-Авто» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5384293. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Отже внаслідок настання страхового випадку між [PERSON], як потерпілою особою та ПАТ УСК «Гарант-Авто» як страховиком виникли правовідносини, що врегульовані нормами глави 67 ЦК України «Страхування» та спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон 1961-IV). Відповідно до ст. 22.1 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 25 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до ПАТ УСК «Гарант-Авто» із заявою про страхове відшкодування, надавши документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхової виплати (а.с. 9). З листа ПАТ УСК «Гарант-Авто» вих. №7817/в від 16.12.2014 р. вбачається, що страховик визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 6131,61 грн. (а.с. 32). Визначений відповідачем розмір страхового відшкодування позивачем не оспорюється. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Строки здійснення страхових виплат за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів визначені у ч. 2 ст. 36 Закону1961-IV, за приписом якої страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Оскільки заява про страхове відшкодування подана позивачем 25 лютого 2014 р., граничним строком виконання зобов'язання по виплаті страхового відшкодування було 27 травня 2014 р. Згідно з приписами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у строк, встановлений у зобов'язанні. Судом встановлено, що на день розгляду справи зобов'язання по виплаті страхового відшкодування страховиком не виконане, що є підставою для примусового стягнення суми страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Зобов'язання, яке не виконав страховик, є грошовим, а отже він в силу ст. 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Станом на 14 квітня 2015 р., тобто день подання позову, відповідач прострочив виплату страхового відшкодування на 292 дня. В цей період прострочення облікова ставка НБУ складала: з 15.04.2014р. - 9.5%; з 17.07.2014р. - 12.5%; з 13.11.2014р. - 14.0 %; з 06.02.2015р. - 19.5% та з 04.03.2015р. - 30% річних, а отже розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування становить: 6 131,61х21х (9,5х2:365):100= 66,96 6 131,61х119х (12,5х2:365):100= 499,09 6 131,61х85х (14х2:365):100= 399,75 6 131,61х26х (19,5х2:365):100= 170,26 6 131,61х41х (30х2:365):100= 413,04 Разом: 1549,10 грн. Середній індекс інфляції за вказаний період складав 141,13 %, тобто втрати позивача з урахуванням інфляції за весь час прострочення становлять 1068,61 грн. (6131,61х141,13 = 8653,54 грн.). Три проценти річних від простроченої суми становлять 153,29 грн. (6131,61 х 3%) : 12 х 10. З боку позивача надані всі підтверджуючи документи щодо витрат пов'язаних з його лікуванням, як потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 7835,87 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі статтею 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, що складає 391,79 грн. (7835,87:100х5) Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність вимог Позивача і задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку з оплатою правової допомоги адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: approved