Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

в обгрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначає,\~що їй\~на праві\~приватної власності\~належить \~квартира \~ [ADDRESS] ,\~на підставі\~відповідного договору\~ купівлі-продажу. У вказаній\~квартирі зареєстроване\~місце проживання\~колишнього її\~чоловіка,\~ [PERSON] .\~Однак,\~останній з 15.09.2019 року фактично не проживає в даній квартирі (виселився до своїх батьків), 15.09.2019 року шлюб між ним та позивачем розірвано, він втратив будь-який інтерес до вказаного житла. Факт такої реєстрації порушує право позивача на розпорядження та користування майном. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилась, 22.10.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та справу розглядати в її відсутності (а. с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явився, 30.09.2020 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а.с.23). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.02.2017 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Базюк Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 307, позивачу на\~праві приватної\~власності належить\~спірна квартира(а. с. 7-10). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06.11.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 6). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03.06.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 10). Довідкою № 137, виданою 25.09.2020 року заступником директора товариства з обмеженою відповідальністю "Коломия 911", стверджується, що місце проживання відповідача зареєстроване в зазначеній квартирі. Вказане також підтверджується і копією будинкової книги для прописки громадян (а.с. 11, 12). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки він оскільки він більше одного року там не проживає. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391,405 ЦК України, ст.6 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " та,

Outcome: approved