Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 19.11.2010, банк надав [PERSON] кредит в розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 31.03.2018 року має заборгованість перед позивачем в сумі 96761 гривня 46 копійок, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. В судове засідання надав відповідь на відзив. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена вчасно належним чином. Відповідачем у справі подано відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості. В основу відзиву до позовних вимог покладено незгоду відповідача із проведеним ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором щодо нарахування процентів та штрафних санкцій. Відповідач зазначив, що його розрахунками підтверджено неправильність нарахування банком процентів за кредитними зобов'язаннями, а саме з 01.08.2012 по 31.03.2018 заборгованість за процентами, які розраховані з простроченої заборгованості за кредитом становить 569 гривень 54 копійки, а за процентами, які розраховані з поточної заборгованості за кредитом становить 9731 гривня 28 копійок. Загальна сума заборгованості за процентами становить 10300,82 гривні. Також зазначає, що за період з 01.08.2012 по 31.03.2018 відповідачем було сплачено, а позивачем зараховано суму у розмірі 3437,71 грн на погашення відсотків (стовпчик 11 «погашені проценти» в розрахунку позивача). Отже від суми процентів, які за розрахунком становлять 10300,82 грн, необхідно відмінусувати суму погашених процентів - 3437,71 грн, а тому, станом на 31 березня 2018 року наявна непогашена заборгованість за процентами, яка остаточно становить 6863,11 гривень. Також неприпустимим є подвійна відповідальність за умовами договору щодо нарахування штрафів. Одночасне стягнення з відповідача штрафу і пені призвело до застосування подвійної відповідальності, що суперечить ч.1 ст.61 Конституції України.Отже відповідач визнає позов частково на загальну суму 16332,50 гривень. Позивачем у справі подано відповідь на відзив, згідно якого представник ПАТ КБ «ПриватБанк» свої позовні вимоги підтримав повністю та надав свої обґрунтування заявленим позовним вимогам та запереченням доводів відповідача. Відповідно до змісту відповіді на відзив банк зазначив, що доводи відповідача є безпідставними, а також банк надав суду виписку про рух коштів по кредитному рахунку [PERSON] за період з 01.11.2010 по 04.07.2018. Щодо проведеного розрахунку заборгованості позивачем зазначено, що з квітня 2014 року банком були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, які затверджені Наказом № СП-2014-6635230 від 02 квітня 2014 року, згідно якого у разі виникнення прострочених зобов'язань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Крім того позивачем зазначено, що нарахування процентів на поточну та прострочену заборгованість у поданому ним розрахунку до квітня 2014 року проводилась за формулою: N x M / 365 x Y = Z, де N поточне тіло кредиту; M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році; Y кількість днів за які здійснюється нарахування; Z сума нарахованих процентів. З квітня 2014 року нарахування процентів на поточну заборгованість проводилось за формулою: N x M / 365 x (2 або 1) x Y = Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці); M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році; 2 або 1 коефіцієнт процентної ставки (1 застосовується у разі належного виконання зобов'язань, 2 підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості); Y кількість днів за які здійснюється нарахування; Z сума нарахованих процентів, а нарахування процентів на прострочену заборгованість здійснювалося за формулою: N x M / 365 x 2 x Y = Z, де N заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця); M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році; 2 коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; Y кількість днів за які здійснюється нарахування; Z сума нарахованих процентів. У разі зміни процентної ставки розрахунок процентів на заборгованість, що виникла до зміни нараховувалась за діючою процентною ставкою на момент використання цих коштів, якщо частина боргу використана уже після зміни процентної ставки, розрахунок процентів на цю частину заборгованості здійснюється за новою процентною ставкою. Дана умова не діяла при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість. При цьому на думку позивача, [PERSON] не мають спеціальних знань для здійснення розрахунку, а тому наданий ними розрахунок не слід брати до уваги. Щодо зміни кредитного ліміту, то п.2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає згоду Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Із анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку від 19.11.2010, встановлено, що позичальник погодився, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" складає між ним та банком договір. Зазначена заява скріплена підписом позичальника ( а.с.7 ). Таким чином, під час укладення договору від 19.11.2010 були дотримані вимоги як частини 1 так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. Згідно пункту 2.1.1.2.3 умов, сторони погодилися, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає банку право у будь- який момент змінити (зменшити, збільшити анулювати) кредитний ліміт. Також згідно пункту 2.1.1.2.4 умов, сторони погодилися, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.1.1.5.23 умов , у випадку порушенням клієнтом встановлених законом обов'язків по поверненню неналежним чином зарахованих коштів клієнт платить банку пеню в розмірі 0,1 процента від суми простроченого платежу за кожний день, починаючи з дати закінчення помилкового переводу до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10 % суми перерахування. Відповідно до п. 1.1.5.25 умов, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених чим договором, умовами та правилами, клієнт платить банку по кожному випадку порушення -пеню в розмірі 0, 1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який платиться пеня за кожний день прострочення. Згідно п.2.1.1.12.11 умов, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань в цілому або у встановлений банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Пунктом 1.1.3.2.3 Договору, для ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК" передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов'язки: у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору. На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору, зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами "Умов та правил надання банківських послуг" або "Тарифів Банку" клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п.2.1.1.5.4 Договору. Відповідач зобов'язався на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору, Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі Мінімального обов'язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановленого тарифами договору. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Водночас відповідно до ч.ч. 1-4 ст.10561 ЦК України, які діяли в редакціях станом на дати видання позивачем наказу № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року (щодо нарахування подвійних процентів на прострочену заборгованість), а також станом на 01.09.2014 та 01.04.2015 (дати внесення змін до тарифів щодо базової процентної ставки), процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Враховуючи зазначене суд доходить висновку, що сторони не досягали згоди, що додатково буде мати місце подвійне нарахування відсотків, а також характеристика «процентна ставка за прострочену заборгованість» - відсутні. Із врахуванням наведеного суд доходить висновку, що незважаючи на визначений п.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг обов'язок позичальника отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції за картрахунками, ПАТ КБ «ПриватБанк» в порушення ч.4 ст.1061 ЦК України, а також в порушення п.п. 1.1.3.2.3 та 1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг, не виконав свого передбаченого Законом та Договором обов'язку щодо письмового інформування позичальника про зміну нарахування подвійної процентної ставки на прострочену заборгованість. Отже доводи позивача щодо подвійного нарахування відсотків суд не приймає до уваги. Суд перевірив, що відповідач проводив математичний розрахунок процентів з поточної заборгованості та процентів простроченої заборгованості виходячи із вихідних (продубльованих) даних позивача, які зазначені в розрахунку, а саме: відомості про дати, періоди, кількість днів, сальдо поточної заборгованості за кредитом, сальдо простроченої заборгованості за кредитом, % ставка (поточна заборгованість) та % ставка (прострочена заборгованість). Також суд перевірив, що відповідач розрахувала проценти на поточну заборгованість та проценти на прострочену заборгованість, які розраховано наступним чином: сальдо поточної заборгованості або простроченої заборгованості (в залежності від виду нарахованих відсотків) помножено на % ставку річну, поділено на 365 днів (для визначення процентів за один день), і помножено на кількість днів, протягом яких мала місце певна заборгованість. Також суд враховує, що згідно розрахунку позивача процентна ставка по кредиту змінювалася: в період з 19 листопада 2010 року по 31 серпня 2014 року становила 30 %; в період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року становила 34,80 %; в період з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2018 року становила 43.20 %. Суд математично перевірив розрахунки відповідача та позивача виходячи із вищезазначеної формули та встановив математичну правильність розрахунків саме відповідача без врахування подвійного розміру нарахування процентів на всю суму заборгованості. Суд також не приймає доводи відповідача щодо автоматичного округлення сум так як суд вважає, що грошові розрахунки повинні відбуватися математично визначено без будь-яких заокруглень. Отже суд перевіривши розрахунки відповідача доходить висновку, що заборгованість з 01.08.2012 по 31.03.2018 за процентами, які розраховані з простроченої заборгованості за кредитом становить 569 гривень 54 копійки, та за процентами, які розраховані з поточної заборгованості за кредитом становить 9731 гривня 28 копійок. Загальна сума заборгованості за процентами становить 10300,82 гривень. Суд зазначає, що за період з 01.08.2012 по 31.03.2018 відповідачем було сплачено, а позивачем зараховано суму у розмірі 3437,71 грн на погашення відсотків (стовпчик 11 «погашені проценти» в розрахунку позивача). Отже від суми процентів, які за розрахунком становлять 10300,82 грн, необхідно відмінусувати суму погашених процентів - 3437,71 грн, а тому, станом на 31 березня 2018 року наявна непогашена заборгованість за процентами, яка остаточно становить 6863,11 гривень. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в частині стягнення з відповідача 500 грн. штраф (фіксована частина) та 4583 грн 88 копійок штрафу (процентна складова). Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення щодо строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеній в постанові №6-2003 цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно ст.307 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить норму права, та для всіх судів України. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова), задоволенню не підлягають. Виходячи із принципу змагальності, справедливості, добросовісності, прозорості та розумності суд вважає за необхідне стягнути кошти за кредитною заборгованістю у розмірі 15554 гривень 76 копійок, яка складається з наступного: 4891 гривня 65 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 6863 гривень 11 копійок - заборгованість за процентами, 3800 гривень- заборгованість за пенею та комісією. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки Курнат.О.І. не виконує взяті на себе зобов'язання згідно із умовами договору щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у розмірі 1762 гривні 00 копійок.

Outcome: partial