Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичне агентство "Соломон аутсорсинг" про захист прав споживачів, в подальшому уточнивши позовні вимоги, в якій просив суд розірвати договір про надання інформаційно-довідкових послуг від 07 травня 2014 року, укладений між ним та ТОВ "Юридичне агентство "Соломон аутсорсинг"; стягнути з ТОВ "Юридичне агентство "Соломон аутсорсинг" на його користь грошові кошти в розмірі 31 400,00 грн.; стягнути з ТОВ "Юридичне агентство "Соломон аутсорсинг" в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 09 травня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір - зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], однак зазначений договір фактично виконано не було. У пункті 2.1 договору було вказано, що об'єкт нерухомості, який його цікавить, це квартира [ADDRESS]. Вартість квартири була визначена в сумі 130 000,00 грн. Згідно п. 2.7.1. зазначеного договору, він з метою забезпечення наміру та зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], 09.05.2014 року передав ТОВ "Юридичне агентство "Соломон аутсорсинг" грошові кошти в розмірі 17 700,00 грн. 30 червня 2014 року між ним та відповідачем було укладено додаткове узгодження до договору - зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 09.05.2014 року, згідно якого купівля-продажу квартири була продовжена до 20.08.2014 року. 25.07.2014 року він передав грошові кошти в розмірі 6 700,00 грн. на оформлення договору купівлі-продажу. До теперішнього часу договір - зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 09.05.2014 року, ні додаткове узгодження від 20.06.2014 року залишилися невиконаними. Крім того, за договором про надання інформаційно-довідкових послуг від 07.05.2014 року, ним було сплачено відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн. Таким чином, відповідачем було безпідставно отримано 31 400,00 грн. Також, діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він витратив багато часу на переговори та листування з відповідачем, постійно нервує, дуже переживає з того приводу, що грошові кошти йому взагалі можуть не повернути, та він втратив змогу придбати вибрану ним квартиру. Спричинену моральну шкоду він оцінює у 20 000,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання представник відповідача суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне: Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. 07 травня 2014 року між [PERSON] та ТОВ "Юридичне агентство "Соломон аутсорсинг" було укладено договір про надання інформаційно-довідкових послуг щодо купівлі квартири [ADDRESS]. Згідно пунктів 1.1., 2.1 - 2.1.10 договору про надання інформаційно-довідкових послуг від 07.05.2014 року відповідач зобов'язався: - надати послугу по пошуку нерухомості для придбання останньої у власність замовника; - аналіз ринку пропозицій на подібні об'єкти нерухомості по всьому об'єму банку даних, вартості об'єктів, технічної характеристики об'єкту, який розглядається, та надання довідкової інформації по котируванням аналогічних об'єктів; - здійснити пошук нерухомості з параметрами, зазначеними у п. 1.2. договору; - організувати огляд знайденої нерухомості з супроводом замовника для підтвердження відповідності об'єкту заданим параметрам; - приймає участь у переговорах між продавцем нерухомості та замовником по узгодженню умов та процедури укладення договору на придбання знайденого об'єкту; - повідомляти замовнику відомості про хід виконання завдання; - на вимогу замовника надавати консультації по всім питанням, які стосуються придбання знайденої нерухомості, перевіряти наявність та комплектність пакету документів на об'єкт, що продається; - забезпечити конфіденційність інформації, отриманої при наданні послуг; - виконавець має право на свій розсуд передавати виконання частини своїх зобов'язань третім особам, при цьому бути відповідальним за належне надання послуг; - виконавець має право надавати тільки частину перелічених послуг, якщо інше не вимагає замовник; - здійснення контролю за додержанням інтересів замовника, а саме: вивчення законності правовстановлюючих документів об'єкта нерухомості, що продається; інформування замовника про кількість зареєстрованих у даному об'єкті нерухомості, на підставі довідки відповідного ЖЕТ; допомога в організації нотаріального оформлення самої угоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На виконання умов договору про надання інформаційно-довідкових послуг від 07.05.2014 року позивач сплатив відповідачу 7 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 09.05.2014 року. Однак, відповідач зобов'язання за договором про надання інформаційно-довідкових послуг від 07.05.2014 року належним чином не виконав. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 6.1 договору про надання інформаційно-довідкових послуг від 07.05.2014 року, строк дії договору складає 60 днів, після закінчення цього строку договір вважається автоматично продовженим на той же строк, якщо ні одна зі сторін не заявила про його розірвання. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про розірвання договору про надання інформаційно-довідкових послуг від 07.05.2014 року, а також щодо повернення позивачу коштів в розмірі 7 000,00 грн. Однак, зазначені вимоги залишилися без задоволення. Крім того, 09 травня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір - зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], однак зазначений договір фактично виконано не було. Пунктом 2.1 договору - зобов'язання укласти договір купівлі-продажу передбачено, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] буде укладено у строк до 30 червня 2014 року. Пунктом 2.5. зазначеного договору вартість квартири була визначена в сумі 130 000,00 грн. Згідно п. 2.7.1. зазначеного договору, позивач з метою забезпечення наміру та зобов'язання укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], 09.05.2014 року передав ТОВ "Юридичне агентство "Соломон аутсорсинг" грошові кошти в розмірі 17 700,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 09.05.2014 року. 30 червня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткове узгодження до договору - зобов'язання укласти договір купівлі-продажу від 09 травня 2014 року, згідно якого купівля-продаж квартири була продовжена до 20.08.2014 року. 25.07.2014 року позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 6 700,00 грн. на оформлення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 25.07.2014 року. На даний час умови договору про надання інформаційно-довідкових послуг від 07.05.2014 року, договору - зобов'язання укласти договір купівлі-продажу від 09.05.2015 року та додаткової угоди до нього від 20.06.2014 року, укладених між позивачем та відповідачем, не виконані, договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] не укладено. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів в розмірі 31 400,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та доведені в судовому засіданні. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди, у тому числі Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» немайнова (моральна) шкода підлягає відшкодуванню в разі заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією. Тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. безпідставні. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial