Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Кредитна спілка "Айдар - Кредит" звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості заборгованості за кредитним договором № 326 від 11.08.2011 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.08.2011 року між Кредитною спілкою "Айдар - Кредит" до [PERSON] був укладений кредитний договір № 326. В рамках даних кредитних відносин позичальнику надано кошти в сумі 120800 грн., зі сплатою 25% річних за користування кредитом зі строком здійснення останніх платежів 11.08.2016 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника між КС "Айдар-Кредит" та [PERSON] [PERSON] укладено відповідні договори поруки № 326 від 11.08.2011 року. За вказаними договорами поруки поручителі зобов`язалися у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 07.07.2017 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 1002032,93 грн., яка складається з: 107206,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 937349,55 грн. - заборгованість по відсоткам. У зв`язку з чим позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором в розмірі 1002032,93 грн., а також в солідарному порядку понесені судові витрати: судовий збір в сумі 15030,49 грн.. Представник позивача Головко М.В. в судовому засіданні позовні вимоги Кредитної спілки "Айдар-Кредит" підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, доповнивши, що кредитний договір між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено на суму 100000 грн., проте в подальшому були укладені додаткові договори, за яким він отримав 20800 грн.. В подальшому представник позивача Головко М.І. був усунений від представництва позивача на підставі Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401- VIII від 02.06.2016р.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Кредитної спілки "Айдар-Кредит" підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, доповнивши, що він працює бухгалтером КС "Айдар-Кредит". [PERSON] працював в КС "Айдар-Кредит", деякий час був Головою правління спілки, за час його роботи він взяв в кредит кошти на загальну суму 120800 грн., проте додаткові угоди відсутні. Вона знайшли тільки одну додаткову угоду № 7 на суму 3000 грн.. Те, що він брав гроші, підтверджується видатковими касовими ордерами. Після його звільнення було відкрито кримінальне провадження, по якому проводиться досудове розслідування., та проведена повна ревізія спілки. Гроші видавалися по касовим ордерам і ніхто не рахував, чи були гроші виплачені в межах кредитного договору в сумі 100000 грн., чи поза межами. Первинні бухгалтерські документи в спілці відсутні, а тому розрахунок робився за наявними документами, що частково залишилися в спілці в розрахунок заборгованості рахувався вручну. В подальшому представник позивача [PERSON] був усунений від представництва позивача на підставі Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401- VIII від 02.06.2016р.. Представник позивача Коновалов С.Р. в судовому засіданні позовні вимоги Кредитної спілки "Айдар-Кредит" підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, доповнивши, що він на даний час працює головою правління КС "Айдар-Кредит". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] від свого імені та в інтересах відповідачів [PERSON] та [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що кредитним договором не передбачено видачу кредиту частинами та видачу додаткових сум. Окрім додаткової угоди № 7 щодо надання відповідачеві 3000 грн. посилання позивача на надання інших коштів понад ті, що зазначені в кредитному договору та в додатковій угоді не підтверджуються документально. Що стосується відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] , що виступали поручителями за кредитним договором № 326 від 11.08.2011, то вимоги до них є неправомірними, оскільки позивач звернувся до суду після закінчення скороченого терміну позовної давності, а також всупереч вимогам цивільного законодавства. В договорі поруки, на який посилається позивач не зазначено кінцевої дати погашення кредиту, а також не зазначено суми кінцевого обсягу кредитних зобов`язань, що суперечить Закону України "Про захист прав споживачів". Окрім того, поручителів не було повідомлено про зміну договірних зобов`язань, а саме що боржнику видали кредит в сумі 3000 грн. за додатковою угодою № 7. Укладання додаткових угод, які підтверджують зміну розміру зобов`язань, які мають суттєве значення для поручителів, фактично припинили дію договорів поруки. Окрім того, позов до суду пред`явлено фінансовою установою, яки виключена з Державного реєстру фінансових установ. При цьому позивачем неправомірно застосовані штрафні санкції в розмірі 162% річних, оскільки це прямо суперечить умовам та змісту кредитного договору, додатковій угоді до нього, а також діючому законодавству. В подальшому відповідач [PERSON] був усунений від представництва відповідачів [PERSON] та [PERSON] на підставі Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401- VIII від 02.06.2016р.. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.2011 року між Кредитною спілкою "Айдар - Кредит" до [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 326, згідно умов якого кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 100000 грн. на умовах визначені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 25 відсотків річних. В п.4.2. сторони погодили строки погашення кредиту: щомісячно в розмірі 1666,67 грн., останній платіж 11.08.2016 року. У разі порушення строків та розміру погашення кредиту, або сплати процентів, передбачених графіком, зазначеним в п. 4.2., кредитодавець проводить перерахування процентів за користування кредитом з розрахунку 162% річних за весь період користування кредитом (а.с.23-24 т.1). Відповідно до додаткової угоди № 7 до кредитного договору № 326 від 11.08.2011, укладеної 30.09.2011 року, збільшили суму кредиту на 3000 грн. та змінили графік сплати залишкової суми кредиту щомісячно по 1679,34 грн., останній платіж 30.09.2016 року (а.с.25 т.1). Позичальник отримав зазначені суми кредиту, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 12.08.2011 року на суму 25699 грн., від 12.08.2011 року на суму 49301 грн., від 30.09.2011 року на суму 3000 грн. (а.с.28, 29, 34 т.1). З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 326 від 11.08.2011 року між Кредитною спілкою "Айдар-Кредит" та [PERSON] був укладений договір поруки № 326 від 11.08.2011 року, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 326 від 11.08.2011 року, а саме: повернення кредиту, виплату відсотків за користування кредитом, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору (а.с.26 т.1). З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 326 від 11.08.2011 року між Кредитною спілкою "Айдар-Кредит" та [PERSON] був укладений договір поруки № 326 від 11.08.2011 року, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 326 від 11.08.2011 року, а саме: повернення кредиту, виплату відсотків за користування кредитом, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору (а.с.27 т.1). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти". Позивачем на обґрунтування позову щодо суми надання відповідачеві кредитних коштів надано видаткові касові ордери від 17.08.2011 року на суму 25000 грн., від 03.09.2011 року на суму 1100 грн., від 20.09.2011 року на суму 2000 грн., від 27.09.2011 року на суму 1000 грн., від 19.10.2011 року на суму 2000 грн., від 19.11.2011 року на суму 1600 грн., від 24.12.2011 року на суму 2500 грн., від 29.12.2011 року на суму 500 грн., від 25.01.2012 року на суму 1000 грн., від 17.05.2012 року на суму 3500 грн., від 19.06.2012 року на суму 2600 грн. (а.с.30, 31, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 т.1). В кожному видатковому касовому ордері зазначено: видано кредит згідно договору № 326 від 11.08.2011 року. Проте, кредитний договір № 326 укладено на суму 100000 грн., додаткова угода № 7 - на 3000 грн.. Таким чином, позивач не надав доказів, на підставі яких умов та додаткових угод до кредитного договору № 326 були надані кошти на загальну суму 42800 грн., а тому вважає доведеним факт отримання відповідачем [PERSON] коштів за кредитним договором № 326 та додатковою угодою № 7 до нього в сумі 103000 грн.. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Аналіз змісту статей 1054, 1050 і 559 ЦК України свідчить, що у разі, якщо кредитор за кредитним договором, у якому згідно із його умовами позичальник зобов`язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити неустойку (пеню, штраф) за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, змінив строк виконання основного зобов`язання (дострокове виконання основного зобов`язання), направивши повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту. Відповідний строк для пред`явлення вимоги як до боржника, так і поручителів обчислюється з наступного дня, зазначеного кредитором у повідомленні (вимозі) про дострокове повернення кредиту як дата дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або після закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення. Повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яка направляється позичальнику та/або поручителю є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України). Відповідач належним чином не виконував звої зобов`язання за кредитним договором № 326 від 11.08.2011 року, у зв`язку із чим 18.06.2013 року Кредитною спілкою "Айдар-Кредит" було направлено [PERSON] та поручителям [PERSON] і [PERSON] претензію щодо дострокове повернення боргу за кредитом в розмірі 98383,45 грн. та відсотків за користування кредитом в сумі 13238,29 грн., які були перераховані за весь період користування позикою під 162% річних (а.с.42, 43 т.1). Зазначену претензію відповідачі отримали особисто 20.06.2013 та 16.05.2013 року (а.с.43, 44 т.1). У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Згідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, позивач не мав права нараховувати відсотки після 18.06.2013 року, у зв`язку з чим суд визначає таку суму заборгованості - за відсотками 13238,29 грн., яка зазначена в претензії про дострокове повернення кредиту. Враховуючи, що, відповідно до виписки з картки особистого рахунку позичальника (а.с.53-54), після 18.06.2013 року відповідачем сплачено суму 14290,94 грн., а згідно п.п.1) п.4.4 Договору споживчого кредиту № 326 від 11.08.2011 року у разі виникнення заборгованості за цим договором, у першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості про процентам за користування кредитом, заборгованість є повністю погашеною та залишок суми в розмірі 1682,65 грн. (14920,94-13238,29) йде на погашення заборгованості за кредитом. Щодо суми заборгованості за тілом кредиту. Судом встановлено доведеним суму кредиту, наданого відповідачеві 103000 грн.. Відповідно до виписки з картки особистого рахунку позичальника (а.с.53-54) до 18.0.62013 року відповідачем сплачено 13593,35 грн. тіла кредиту, тобто заборгованість складає 86409,65 грн.. Враховуючи суму погашення заборгованості, що після відрахування суми заборгованості по відсоткам (86409,65-1682,65) заборгованість за тілом кредиту складає 84727 грн.. Відповідно до ст.554 ЦК України У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Сторони в договорах поруки № 326 від 11.08.2013 р. погодили, зокрема, в п.4.1, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами умов даного договору. Претензією від 18.06.2013 року з вимогою про дострокове повернення кредиту позивач змінив термін виконання зобов`язання, а саме встановив п`ятнадцятиденний строк. Отже, судом встановлено, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя, оскільки до суду з позовом про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителів позивач звернувся лише 30.08.2017 року (а.с.4). Таким чином, позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки поруки [PERSON] та [PERSON] за зазначеним кредитним договором є припиненими, а тому заборгованість підлягає стягненню лише з [PERSON] .. Заперечення відповідачів у відзиві на позовну заяву щодо пред`явлення позову фінансовою установою, яка виключена з Державного реєстру фінансових установ, а свідоцтво про її реєстрацію анульовано, вже було розглянуто та йому надано оцінку при вирішенні клопотання відповідачів про закриття провадження у справі 31.10.2018 року (а.с.8-9 т.2). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1270,83 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial