Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги мотивував тим, що він з відповідачем 05.05.2016 року зареєстрував шлюб. 12.02.2018 року, на підставі рішення Кам"янського районного суду, вказаний шлюб розірвано. Перебуваючи у шлюбі [INFO] відповідач [PERSON] народила доньку- [PERSON] , реєстрація народження якої було зареєстроване 21.09.2016 року Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис про народження № 109. Батьком дитини записаний позивач. Однак після розірвання шлюбу, взявши до уваги репутацію колишньої дружини, позивач маючи сумніви щодо свого біологічного батьківства, яке відповідачем було підтверджене в заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів, де було чітко зазначено відповідачем, що від шлюбу спільних дітей не мають, звернувся до суду та просить суд у разі потреби призначити судово-генетичну експертизу, та на підставі висновку виключити з актового запису відомості про нього як батька дитини [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився. Попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з`явилась, також подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню повністю . Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.05.2016 року.Даний шлюб 12.02.2018 року, на підставі рішення Кам"янського районного суду Черкаської області був розірваний. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.8). Згідно актового запису № 109 про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого 21.09.2016 року Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. У графі "батько"- записано [PERSON] . Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 21.02.2018 року з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , 2016 року народження стягують аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(що на день звернення до суду становить 746 грн.) щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 09.02. 2018 року і до повноліття дитини. Відповідач зазначив, що він не є біологічним батьком дитини [PERSON] 2016 року. Його сумніви були підтвердженні відповідачем в поданій до Кам`янського районного суду заві про видачу судового наказу про стягнення знього аліментів (а.с.9). З даної заяви вбачається, що відповідач в ній зазначила «від шлюбу у нас спільної дитини не має, але він мою доньку удочерив [PERSON] ». Відповідно до ч.5 ст.136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини, вона знала , що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Щодо необізнаності що він не є біологічним батьком в момент реєстрації народження дитини, позивач в своєму позові зазначив, що однією з вагомих для нього причин укласти шлюб з відповідачем, серед любові та поваги до неї було саме те, що вона вагітна від нього та носить під серцем його дитину.Дане твердження позивача підтверджене рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 12.02.2018 року у цивільній справі за його позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Де зазначено, що сторони від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] .Тобто судом було зазначено те, що було вказано у позові позивача, та відповідачем при розгляді даної справи не спростовано, рішення суду відповідачем по даній справі не оскаржувалось. Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимог чоловіка про виклюбчення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу україни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам слід враховувати, що відповідно до ст.136 СК України оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред"явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою записаною батьком, і дитиною.У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. З поданої до суду заяви відповідача вбачається, що вона позов визнала, також зазначила , що біологічним батьком [PERSON] є зовсім інша людина, та на підставі цього просить суд виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про батька, які стосуються [PERSON] . Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, враховуючи наведені обставини, в тому числі визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про відсутність кровного споріднення між малолітньою [PERSON] та позивачем, а тому позов слід задоволити та виключити запис про позивача як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved