Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОСТ ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому присили стягнути з останнього матеріальну шкоду в розмірі 352 938 грн. (триста п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) 20 коп. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач був прийнятий на посаду старшого касира мобільної групи Філії №1 з 13.02.2019, з 10.03.2020 року по 16.04.2020 року виконував роль старшого касира, прийнявши в підзвіт від іншого касира касу без недостачі. 16.04.2020 року було проведено інвентаризацію наявних коштів, за результатами ревізії був складений акт, в якому зафіксована нестача коштів в розмірі 312 357 грн. 20 коп. В письмових поясненнях відповідач зазначив, що присвоїв ввірені кошти позивача на власні потреби. Крім того відповідач здійснив видачу грошових коштів без присутності клієнта ( [PERSON] ) та привласнив кошти в розмірі 40581 грн. 24.04.2020 року відповідача було звільнено, після звільнення відповідач не відшкодував завдану позивачу матеріальну шкоду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в ньому, при цьому, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2020 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON] було прийнято на посаду старшого касира мобільної групи філії №1 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 13 лютого 2019 р. на основне місце роботи з оплатою праці згідно штатного розпису по переведенню з ТОВ «Нова пошта», що підтверджується Наказом №327-к від 12.02.2019 року; - [PERSON] переведено з посади старшого касира мобільної групи філії №1 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» на посаду начальника НПФП філії №1 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 12 червня 2019 р. з погодинною оплатою праці згідно штатного розпису, що вбачається з наказу від 3 червня 2019 р. №1311-к Про переведення на іншу посаду; - між ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, що вбачається з Договору від 12.06.2019 р.; - 12.06.2019 року [PERSON] , ознайомився з Посадовою інструкцією начальника НПФП Філії №1 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», що вбачається із підпису [PERSON] у відповідній графі вказаної посадової інструкції; - станом на 10 березня 2020 року в касі НПФП 10390 не було недостачі, що вбачається з акту про результати інвентаризації наявних коштів, передачі касових документів, інших цінностей; - залишок коштів в касі ПНФП 10390 станом на кінець 15.04.2020 року та на початок 16.04.2020 року становив 331859 грн. 20 коп., що вбачається з вкладних аркушів касової книги (сторінка 104 та сторінка 105); - 16 квітня 2020 року в ПНФП №10390 Філії №1 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» було проведено інвентаризацію наявних коштів, нестача коштів становила 312357 грн. 20 коп. За результатами ревізії був складений Акт, в якому міститься підпис [PERSON] , що вбачається з акту про результати інвентаризації наявних коштів, передачі касових документів, інших цінностей від 16 квітня 2020 року; - в письмових поясненнях [PERSON] вказав, що «починаючи з січня місяця поточного року я брав грошові кошти з сейфу ПНФП 10390 для власних потреб, а саме погашення кредитів які в мене виникли раніше. Загальна сума привласнений коштів складає приблизно 220 тис. грн. в лютому та березні по 10 тис. грн. Для прикриття лімітів я проводив миттєві перекази на себе та [PERSON] , [PERSON] , та інші особи. Дані перекази приймалися та видавалися без приймання фактичної готівки. Загальна сума нестачі 312357,20 грн. з яких комісія складає 93 тис. грн. Свою вину визнаю повністю. Готівкові кошти потрачені повністю і тому немає змоги погасити нестачу ПНФП»; - до ТОВ «Нова Пошта» звернулася [PERSON] з претензією про неможливість отримання нею 20 грошових переказів на суму 40581 грн. у зв`язку з їх видачою іншій особі, що вбачається з претензії від 18.04.2020 року; - грошові перекази [PERSON] виплачені 15.04.2020 року в ПНФП №10390 начальником ПНФП [PERSON] ,, що вбачається з реєстру операції в ПЗ «NovaPay»; - [PERSON] були виплачені грошові кошти на загальну суму 40851 грн., що вбачається з видаткового касового ордеру від 13.05.2020 року; - [PERSON] ,, начальника ПНФП Філії №1 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» 27.04.2020 було звільнено у зв`язку з втратою довір`я згідно п. 2 ст. 41 КЗпП україни. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Зі змісту ч. ч. 1, 2 і 4 ст. 130 КЗпП України постає, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику. В ст. 131 КЗпП України зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи, і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Стаття 134 КЗпП України передбачає, випадки за наявності яких, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. Зокрема п. 1 цієї статті зазначає, що між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз`яснено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт 1 статті 134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з статті 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Оцінка суду. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОСТ ФІНАНС" матеріальну шкоду в розмірі 352 938 грн. (триста п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) 20 коп. Розподіл судових витрат, допущення рішення до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОСТ ФІНАНС" судовий збір у розмірі 5294 грн 07 коп.

Outcome: approved