Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» в жовтні 2014 р. звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 02/980/К/108 від 01.08.2008 року в сумі 361 012,64 грн., посилаючись на те, що 01.08.2008 р. між Публічним акціонерним товариством "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02/980/К/108, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 300 000,00 грн. зі сплатою за використання кредитних коштів 10 відсотків річних, строком по 31.07.2009 року. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, з врахуванням змін внесених додатковою угодою № 7 від 03.04.2014 р. кінцева дата повернення кредиту - 13 березня 2015 року. Пунктом 2.6 кредитного договору передбачено, що нараховані проценти сплачуються позичальником протягом перших семи календарних днів наступного місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів, шляхом внеску в касу кредитора або шляхом безготівкового перерахування платіжним дорученням на рахунок кредитора, вказаний в п.2.5 цього договору, та одночасно з остаточним погашенням кредиту. При остаточному погашенні кредиту позичальник зобов»язаний в першу чергу сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до п.2.3 кредитного договору моментом (днем) повного виконання зобов»язань за договором вважається день повного зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту, процентів за користування ним та неустойки в разі її виникнення, якщо інше не випливає з умов цього договору. В порушення означених положень договору, позичальник протягом всього строку кредитування не сплачував процентів за користування кредитними коштами. Відповідно пункту 4.2 кредитного договору у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.6 договору, позичальник сплачує кредитору пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня. Відповідно пункту 4.3 кредитного договору, у випадку прострочення позичальником терміну повернення кредиту, визначених п.1.1 договору, а також у випадках, визначених п.п.2.8.3, 3.2.3 договору, позичальник сплачує кредитору проценти та кредит, розмір яких визначений у п.1.1 договору, а також пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБ, що діє у період за який нараховується пеня. Згідно п.4.4 кредитного договору у випадку порушення позичальником вимог п.3.3.5-3.3.13 договору позичальник сплачує штраф у розмірі 5% від суми кредиту за кожний випадок. Заборгованість станом на 07 жовтня 2014 року за кредитним договором складає 361 012,64 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 300 00,00 грн., за відсотками 55 472,51 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 2 164,45 грн., штраф за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 3 375,68 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив, що кредитний договір уклав на прохання свого знайомого, кредитними коштами не користувався, розмір заборгованості є необґрунтованим, просив у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2008 р. між Публічним акціонерним товариством "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02/980/К/108, з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 1 від 31.07.2009 року, додатковою угодою № 4 від 29.07.2011 року, додатковою угодою № 5 від 27.07.2012 року, додаткової угодою № 6 від 16.04.2013 року, додатковою угодою № 7 від 03.04.2014 р. банк надав відповідачу кредит в розмірі 300 000,00 грн. зі сплатою 10% річних та кінцевим терміном повернення 13.03.2015 р., а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за його користуванням. Відповідно до п.2.1 договору видача позичальнику кредиту проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок № [NUMBER] в АБ «Старокиївський банк». Пунктом 2.6 кредитного договору передбачено, що нараховані проценти сплачуються позичальником протягом перших семи календарних днів наступного місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів, шляхом внеску в касу кредитора або шляхом безготівкового перерахування платіжним дорученням на рахунок кредитора, вказаний в п.2.5 цього договору, та одночасно з остаточним погашенням кредиту. При остаточному погашенні кредиту позичальник зобов»язаний в першу чергу сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до п.2.3 кредитного договору моментом (днем) повного виконання зобов»язань за договором вважається день повного зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту, процентів за користування ним та неустойки в разі її виникнення, якщо інше не випливає з умов цього договору. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК, суд роз'яснював відповідачу, що для з'ясування факту виконання підпису у тексті кредитного договору від 01.08.2008 р. № 02/980/К/108 від його імені іншою особою необхідні спеціальні знання у галузі науки та техніки, а також роз'яснював його право передбачене ст.ст. 27, 143 ЦПК звернутися до суду з клопотанням про призначення експертизи. Відповідач від проведення експертизи відмовився. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання підпису у тексті кредитного договору від 01.08.2008 р. № 02/980/К/108 та додаткових угодах до договору від його імені іншою особою, відповідачем в супереч вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК суду надано не було. Як визначено ч. 1 ст. 509 ЦК, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями ст. 629 ЦК встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Встановлено, що позивач свій обов'язок щодо надання відповідачу кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується наданою суду банківською випискою, копію якої долучено до матеріалів справи. Водночас, відповідач прострочив виконання за договором від 01.08.2008 р. № 02/980/К/108, станом на день розгляду справи має прострочену заборгованість. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 559 ЦК передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно пункту 4.2 кредитного договору у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.6 договору, позичальник сплачує кредитору пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня. Відповідно пункту 4.3 кредитного договору, у випадку прострочення позичальником терміну повернення кредиту, визначених п.1.1 договору, а також у випадках, визначених п.п.2.8.3, 3.2.3 договору, позичальник сплачує кредитору проценти та кредит, розмір яких визначений у п.1.1 договору, а також пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБ, що діє у період за який нараховується пеня. Згідно п.4.4 кредитного договору у випадку порушення позичальником вимог п.3.3.5-3.3.13 договору позичальник сплачує штраф у розмірі 5% від суми кредиту за кожний випадок. Заборгованість станом на 07 жовтня 2014 р. за кредитним договором складає 361 012,64 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 300 00,00 грн., за відсотками 55 472,51 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 2 164,45 грн., штраф за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 3 375,68 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи обставини викладені вище, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судовий збір в сумі 3610,12 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved