Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 03 квітня 2015 року надійшла позовна заява Куйбишевського міжрайонного прокурора Запорізької області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та повернення її державі. В обґрунтування свої позовних вимог прокурор зазначив, що відповідач в порушення вимог ст.ст.125,126 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) смовільно зайняв земельну ділянку загальною площею 52 га на території Зразівської сільської ради Куйбишенвського району Запорізької області. Ухвалою Куйбишевкого районного суду Запорізької області [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям. Заподіяна злочином шкода в розмірі 68008,04 гривень ним відшкодована в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, посилаючись на те, що відповідач самовільно, всупереч вимогам чинного законодавства, за відсутності правовстановлюючих документів зайняв земельну ділянку, прокурор на підставі ст.ст.125,126,212 ЗК України вимушений був звернутися до суду з позовом про зобов'язання [PERSON] звільнити та повернути державі самовільно зайняту земельну ділянку та стягнути з відповідача судові витрати. Прокурор в судовому засіданні підтримав позов, який був поданий в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, просить суд його задовольнити зобов'язати відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку та стягнути з нього судові витрати. Представник позивача - Головного управління Держземагенства у Запорізькій області до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зх. Позовими вимогами погодився. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали учать у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що розпорядженням голови Куйбишевської районної державної адміністрації №438 від 27.08.2010 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства" надано 25 громадянам дозвіл для розробку проекту із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельних ділянок площею 52 га із земель резервного фонду Зразківської сільської ради (контур №38 згідно матеріалів по передачі земель в колективну власність колгоспу "Іскра") для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до п. 2 вказаного розпорядження громадянам надано місячний термін з моменту отримання розпорядження для укладення договору на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно з листом відділу Держземагенства у Куйбишевському районі від 11.12.2014 року громадяни протягом 2010-2014 років до відділу із заявами про затвердження проектів землеустрою не звертались. Відповідно до інформації Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області від 09.12.2014 року проекти відведення земельних ділянок, розроблених на підставі вищезазначеного розпорядження на затвердження до рай адміністрації не подавалися. За повідомленням Зразківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області від 09 грудня 2014 року земельну ділянку в контурі №38 розміром 52 га з квітня 2014 року використовують діти сироти, згідно усної домовленості дану земельну ділянку обробляє [PERSON] Земельна ділянка засіяна озимою пшеницею. Зазначені обставини також підтверджуються матеріалами кримінального провадження, порушеного відносно [PERSON] за ч.1 ст.197-1 Кримінального Кодексу України. Вина відповідача [PERSON] в самовільному зайнятті земельної ділянки, підтверджується Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року, відповідно до якої [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв'язку із дійовим каяттям. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті землі підлягають поверненню власнику. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку, у зв'язку з чим, вона має бути звільнена та повернута власнику землі - державі в особі позивача. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, в межах заявлених позивачем вимог. Оскільки позов держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Головного управління Держземагенства у Запорізької області задоволено, а в інтересах останнього його пред'явлено прокурором, який звільнений від сплати судових витрат, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача у справі. Судовий збір розрахований на підставі п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, пп.1 п.1 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" і становить 3654,00 гривень, виходячи з вимоги майнового характеру. Враховуючи наведене,

Outcome: approved