Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач 08.06.2016 року звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] № PLX0GA0000000001 від 25.12.2007 року, відповідачка отримала кредит в розмірі 35000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2027 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідач належним чином не виконує зобовязання та заборгованість за договором не погашає. Станом на 12.05.2016 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 122203,99 грн., яка складається з наступного: 47909,80 грн. - заборгованість за кредитом; 9364,72 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 771,20 грн. - заборгованість по комісії; 64158,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] 25.12.2007 року уклали договір іпотеки № PLX0GA0000000001, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 55,50, житловою площею 42,30 кв.м., який розташований за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с. Токарі, вул. Шевченка, 47. Таким чином, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLX0GA0000000001 від 25.12.2007 року в розмірі 50000,00 грн., яка складається з наступного: 47909,80 грн. - заборгованість за кредитом, 2090,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, звернути стягнення на будинок загальною площею 55,50, житловою площею 42,30 кв.м., який розташований за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с. Токарі, вул. Шевченка, 47, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № PLX0GA0000000001 від 25.12.2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу. 27.11.2017 року від позивача ПАТ КБ "Приватбанк" надійшла заява про збільшення позовних вимог по даній цивільній справі. Позивач вказує, що оскільки у зв"язку з порушенням [PERSON] зобов"язань за кредитним договором, остання станом на 11.05.2016 року має заборгованість перед банком в розмірі 122203,99 грн., яка складається з наступного : 47909,80 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 9364,72 грн. грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 771,20 грн. - заборгованість по комісії, 64158,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань. Таким чином, просить стягнути вказану суму на користь банку, та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву, в якій прохає суд розгляд справи провести за його відсутності. Збільшені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково. Третя особа до суду не з»явилась, причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] № PLX0GA0000000001 від 25.12.2007 року, відповідачка отримала кредит в розмірі 35000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2027 року. За змістом додаткової угоди до кредитного договору PLX0GA0000000001 від 25.12.2007 року 24.03.2014 року сторони узгодили шляхом зменшення відсотків та пені суму залишку по кредиту (тіло кредиту) у розмірі 48201, 54 грн. зі сплатою до 25.11.2027 року. Вказаною угодою узгоджено розмір відсотків у розмірі 16,08% та 25,48% на суму залишку заборгованості. Згідно умов основного та додаткового договорів погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Додатком до додаткової угоди сторонами узгоджено строки та розмір сплати залишку по кредиту, по комісії, відсотків та визначено розмір щомісячного платежу. За позицією позивача, відповідач належним чином не виконує зобовязання та заборгованість за договором не погашає. Станом на 12.05.2016 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 122203,99 грн., яка складається з наступного: 47909,80 грн. - заборгованість за кредитом; 9364,72 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 771,20 грн. - заборгованість по комісії; 64158,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Взаємовідносини що склалися урегульовані слідуючими нормами матеріального права. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). За частиною 1 ст. 1048 ЦЕ України позикодавець має право на одержання від позивальника разом із позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З розрахунку заборгованості за договором №PLX0GA0000000001 від 25.12.2007 року, який наданий позивачем вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої, станом на 11.05.2016 року становить 122203,99 грн., яка складається з наступного: 47909,80 грн. - заборгованість за кредитом; 9364,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 771,20 грн. - заборгованість по комісії, 64158,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує вищевказані умови кредитного договору №PLX0GA0000000001 від 25.12.2007 року, та має заборгованість: 47909,80 грн. - заборгованість за кредитом; 9364,72 грн. - заборгованість за відсотками. Вказаний борг доведений належними та допустимими доказами і у цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо іншої частини позовних вимог, суд прийшов до наступного висновку. Статтями 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, як боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочки виконання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням доказів, які надано відповідачем відносно того, що вона має 2 групу інвалідності по загальному захворюванню, витрачає значні кошти на купівлю ліків, проживає одна, не працює , не утримує господарства, отримує незначну пенсію, розмір якої становить 1433 грн., суд вважає, що існують інші обставини, що мають істотне значення і можуть бути судом враховані при зменшенні розміру пені, яка має відповідати сумі заборгованості по тілу кредиту, тобто 47909,80 грн. В свою чергу, позовні вимоги в частині стягнення 771,20 грн. заборгованості за комісією також задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №\~168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Така правова позиція Верховного Суду України викладена \~у справі\~№ 6-1746цс16 від 16.11.2016 року, яка згідно положень ст. 360-7 ЦПК України, який є обов»язковим для застосування. Банком не надано суду доказів того на які цілі банк стягує таку комісію та чи не є вказане власними витратами. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача має бути стягнуто тіло кредиту у розмірі 47909,80 грн., 9364,72 грн. - заборгованість за відсотками та пеня за несвоєчасний розрахунок у розмірі 47909, 80 грн. Всього має бути стягнуто 105184,32 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає до стягнення з відповідача сума судового збору. До задоволення підлягає 86 % позовних вимог, з урахування вказаного судовий збір, який має бути стягнуто з відповідача становить 1376 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved