Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків спричинених ДТП. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.10.2013 року о 4.20 годині автомобіль марки «SSANG YONG», державний номерний знак [NUMBER] рухаючись по вулиці Леніна в смт Саврань Савранського району Одеської області під керуванням відповідача [PERSON], який не впорався з керуванням оскільки перед виїздом не перевірив і не забезпечив справний технічний стан транспортного засобу та скоїв наїзд на бетонну опору електрозв'язку №1 та розподільчу шафу № РШ-3-01 А, які належать на праві власності ПАТ «Укртелеком». Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 06.11.2013 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні даного ДТП. Позивач зазначає, що на підставі договірної ціни на капітальний ремонт лінійних споруд ЦТП № 22 смт Саврань з підрядником Палієнко П.М., вартість відновлювальних робіт складає 4752,17 грн. Однак, відповідно до доповідної записки начальника Центру телекомунікаційних послуг Одеської філії ПАТ «Укртелеком» № 22, збиток спричинений ДТП підприємству [PERSON] відшкодувати відмовився. В зв'язку з вищевказаним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь ОФ ПАТ «Укртелеком» суму матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП в розмірі 4752,17 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника, позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними. Крім того, вказував на те, що на час виникнення ДТП, його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ "СК "Український страховий стандарт", у зв'язку із цим, саме страхова компанія має відшкодовувати позивачу завдані збитки, що завдані з його вини, як застрахованої особи. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 6 листопада 2013 року вбачається, що 4 жовтня 2013 року о 04.20 годині по вулиці Леніна у смт. Саврань Савранського району Одеської області керував автомобілем «ССАНГ ЙОНГ», державний номерний знак [NUMBER], не впорався з керуванням, оскільки перед виїздом не перевірив і не забезпечив справний технічний стан транспортного засобу, а саме ходової частини, внаслідок чого автомобіль виїхав на ліве узбіччя по ходу руху й здійснив наїзд на опору електрозв'язку. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.( а.с.6-7) Дана постанова набрала чинності 19 листопада 2013 року. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вказана дорожньо-транспортна пригода виникла внаслідок порушення ПДР України водієм [PERSON] - відповідачем у справі. У зв'язку із цим, шкода, яка завдана [PERSON] при скоєнні ДТП, яка сталася 04.10.2013 року за участю відповідача, що призвело до завдання матеріальної шкоди (пошкодження бетонної опори електрозв'язку), має відшкодовуватися учасником ДТП, з врахуванням ступеня його вини та з врахуванням вимог діючого законодавства щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як було встановлено судом, внаслідок ДТП, яка сталася 04.10.2013 року було пошкоджено, зокрема бетонну опору зв'язку №1 розподільчу шафу № РШ -3-01А, кабелі зв'язку (а.с.9,12) Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договірної ціни на будівництво ремонт лінійних споруд ЦТП № 22 смт Саврань Савранського району Одеської області з підрядником Палієнко П.М., вартість відновлювальних робіт складає 4752,17 грн. (а.с.13) Також судом встановлено, що на час виникнення ДТП (04.10.2013 року) цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] щодо володіння, користування та розпорядження її автомобілем "SSANG YONG", державний номерний знак [NUMBER], була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на підставі полісу № АВ/8198792 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії даного договору встановлено з 01.03.2013 року до 28.02.2014 року. Відповідно до положень ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядок відшкодування матеріальної шкоди майну, життю та здоров'ю третіх осіб, яка була завдана з вини страхувальника здійснюється страховиком згідно вимог цього закону, не інакше, як на підставі укладеного між страховиком та страхувальником, з вини якого була завдана така шкода, відповідного Договору (страхового полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно положень ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У пункті 16 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", зазначено, що відповідно до ст. 21 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п.13.1 ст.13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Разом із тим, за весь час розгляду даної справи, позивач (представник позивача), знаючи про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ СК "Український страховий стандарт"( а.с.9), в силу положень ст. 27, 33 ЦПК України, не заявляв жодних заяв (клопотань) з приводу залучення страхової компанії до участі в даній справі в якості співвідповідача та можливої зміни позовних вимог, в частині пред'явлення їх і до страхової компанії. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року, оскільки відповідно до ст. 3 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 цього Закону обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст. 33 цього обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що деліктні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, за наявності застрахованої цивільно-правової відповідальності відповідача, мають регулюватися спеціальним законом, який регулює вказані правовідносини - ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до положень якого, у разі дотримання його положень страхувальником (відповідачем), в частині зокрема повідомлення про настання страхового випадку та визнання його таким з боку страховика (ст. 33, 35, 36 Закону), відповідна особа, якій завдана шкода з вини страхувальника, має право на відшкодування такої (матеріальної) шкоди за рахунок страховика (ст. 22 даного Закону). Таким чином, позивач, всупереч вимогам ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернувся із даним позовом про відшкодування матеріальної шкоди з відповідача, який відповідно до вищезазначеного, за наявності у нього застрахованої цивільно-правової відповідальності в ПрАТ "СК "Український страховий стандарт", не є належним відповідачем щодо стягнення з нього даної суми матеріальної шкоди. В зв'язку із цим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимоги до відповідача щодо стягнення суми матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими та відповідно такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed