Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Представник ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], які діють у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Городенківської РДА про виселення з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS], всіх його мешканців, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Також просить зобов'язати відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Городенківського РВ УМВС України в Івано-Франківській області зняти [PERSON] з реєстрації у вказаному будинку. В позовній заяві зазначено, що 14.06.2007 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк", який змінив своє найменування на ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 71107С22 у відповідності з умови якого позичальнику було надано кредит у сумі 29700 дол. США з кінцевою датою погашення - 13.06.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 71101Z23, згідно якого він надав в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. 21.09.2009 року Вижницьким районним судом Чернівецької області прийнято рішення, згідно якого задоволено позов банку до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Банком було направлено письмові вимоги про виселення особам, що проживають у вказаному будинку, проте вони залишилися без реагування. 30.01.2014 року представник ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить задовольнити позовні вимоги у наступній редакції - виселити із зняттям з реєстрації [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], разом із неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають у житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання призначене на 23.04.2014 року сторони не з'явилися. Про час і місце судового розгляду були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи. Крім того до суду поступили заяви: - від представника позивача в якій він просить про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; - від [PERSON], в якій вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає; - та від представника служби в справах дітей, в якій просять справу розглядати без них, щодо рішення по справі - покладаються на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: згідно ст. 626 ч. 1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № 71107С22 від 14.06.2007 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 29700 дол. США з кінцевим терміном повернення 13.06.2014 року. Згідно ст. 509 ч. 1 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. [PERSON] поручився перед кредитором (ВАТ "Державний експортно-імпортний банк") [PERSON] за виконання ним свого обов'язку і в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 71107С22 від 14.06.2007 року уклав з ВАТ "Державний експортно-імпортний банк" договір іпотеки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS] (копія договору іпотеки № 71101Z23 від 14.06.2007 року, при матеріалах справи). Відповідно до ст. 575.ч. 1 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 1 ЗУ "Про іпотеку", іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ч. 1 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. [PERSON] свої зобов'язання належним чином відповідно до умов договору, не виконав. Відповідно до ст. 33 ч. 1 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 33 ч. 3 ЗУ "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.09.2009 року справі № 2-691/09 задоволено вимоги позивача банку до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та зазначено, що вразі відсутності коштів звернути стягнення на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці банку, а саме - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS] (копія рішення при матеріалах справи). Банком було направлено письмові вимоги про виселення особам, що проживають у вказаному будинку, проте вони залишилися без реагування (копії вимог при матеріалах справи). Відповідно до ст. 311 ч. 4 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 9 ч. 4 ЖК Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 155 ч. 4 ЖК Української РСР, жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно ст. 39 ч. 2 ЗУ "Про іпотеку", одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. З даних отриманих від Городенківського РС УДМС в Івано-Франківській області, встановлено, що у житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. В зв'язку цим, суд вважає, що позов слід задовольнити та виселити із зняттям з реєстрації [PERSON], [PERSON], разом із неповнолітнім сином [PERSON], які зареєстровані та проживають у житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому з відповідачів в користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі ст. ст. 33, 39, 40 ЗУ "Про іпотеку", ст. 9 ч. 4, ст. 155 ч. 4 ЖК Української РСР, ст. 311 ч. 4, ст. 509 ч. 1, ст. 526, ст. 527 ч. 1, ст. 575.ч. 1, ст. 626 ч. 1, ст. 1054 ч. 1, ЦК України,

Outcome: approved