Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ООО "Альфа-Клінінг" про припинення трудових відносин. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач ООО "Альфа-Клінінг" в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день та час розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не надав. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Для забезпечення виконання принципу юридичної визначеності, що є складовою позитивного обов`язку держави Україна відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод даний спір підлягає розгляду і вирішенню судом з урахуванням вказаних обставин та в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері трудових відносин, що регулюються відповідними нормами Кодексу Законів про працю. Судом встановлено, що між ООО "Альфа-Клінінг" та [PERSON] було укладено трудовий договір, згідно якого [PERSON] в липні 2012 року прийнято на посаду прибиральника службових приміщень ООО "Альфа-Клінінг". Під час перебування на робочому місці територію аеропорту було захоплено озброєними особами, які під погрозою фізичного впливу змусили позивачку залишити місце роботи. Вранці 26.06.2014 року позивачка залишила м. Донецьк і виїхала разом із родиною на постійне проживання в с. Юшківці Оратівського району Вінницької області. За вказаних обставин позивачка не змогла оформити припинення трудових відносин з відповідачем, не змогла влаштуватись на облік як особа, яка шукає роботу, не може підтвердити свій трудовий стаж. На даний момент в районі попереднього проживання та місця роботи позивача проводиться антитерористична операція. Судом встановлено, що позивач працює з липня 2012 року прийнято на посаді прибиральника службових приміщень ООО "Альфа-Клінінг", що підтверджується відомостями Пенсійного Фонду України форми ОК-5 від 24.10.2014 року. На даний час позивачка проживає в с. Юшківці Оратівського району Вінницької області, що підтверджено довідкою №196 від 10.11.2014 року виданою Юшковецькою сільською радою Оратівського району Вінницької області і відповідно до п. 1 ст. 110 ЦПК України спір підсудний Оратівському районному суду Вінницької області. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України 18.12.2009 р. № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" суд не вправі вийти за межі позовних вимог. Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Відповідно до ст. 36, 38 КЗпП України трудові відносини припиняються за обставин відмови працівника від їх продовження. Згідно ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до ч.4 ст. 36 КЗпП України, розірвання трудового договору на підставі ст.38 цього Кодексу є підставою припинення трудового договору. Як вбачається із заяви [PERSON] зверталась із заявою про звільнення за власним бажанням до ООО "Альфа-Клінінг". Однак ООО "Альфа-Клінінг" трудових договір не розірвало, не виконавши зобов'язань, узятих згідно з трудовим договором. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв'язку з відсутністю ООО "Альфа-Клінінг" позивач не має можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку. За вказаних обставин позов обґрунтовано належними підставами, а тому він підлягає задоволенню. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України його слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до зазначеного та на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 36,40 КЗпП України,

Outcome: approved