Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 12-Ф/08-37 від 30.07.2008 року в сумі 21 923,82 грн., з яких: 4 740,00 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 10323,47 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 126,45 грн. - заборгованість по процентах поточна; 1 715,09 грн. - заборгованість по процентах прострочена; 4 036,42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності; 982,39 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів. Також, позивач просив стягнути з [PERSON] штраф за невиконання умов договору застави в розмірі 3 730,00 грн. та судові витрати покласти на відповідачів. В позові посилається на те, що 30.07.2008 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 12-Ф/08-37 від 30.07.2008 року. Відповідно до умов договору, ПАТ АБ "Укргазбанк" надав [PERSON] кредит в сумі 67 140,00 грн., на строк з 30 липня 2008 року по 29 липня 2015 року, на придбання автомобіля марки Chevrolet, модель Aveo, тип - легковий сєдан, 2008 року випуску. Позивач зазначає, що він свої зобов'язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі, разом з тим відповідач [PERSON] порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим у останнього станом на 16.01.2015 року перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 21 923,82 грн. Крім того, позивач зазначає, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 12-Ф/08-37 від 30.07.2008 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] був укладений договір застави від 30.07.2008 року. Згідно договору застави, предметом застави є автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, тип - легковий сєдан, 2008 р.в., що належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане ВРЕР - 3 УДАІ в м. Києві 23.07.2008 року. Також, позивач посилається на те, що 30.07.2008 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 12-Ф/08-37-Р, згідно якого Поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору № 12-Ф/08-37 від 30.07.2008 року. На підставі вищевикладеного, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання, не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд до відома не поставили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 30.07.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та відповідачем -1 був укладений кредитний договір № 12-Ф/08-37 від 30.07.2008 року (а.с.8-13). Відповідно до п. 1.1. Договору, банк надає позичальнику кредит, в сумі 67 140,00 грн. Кредит надається на строк/термін з 30 липня 2008 року по 29 липня 2015 року або по день визначений в п.16.6. та/або в п.3.3.11. цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 18,5 % річних. Відповідно до пункту 1.5. Кредитного договору, кредит надається на придбання автомобіля, марки CHEVROLET, модель AVEO, тип - легковий сєдан, 2008 року випуску. Встановлено, що позивач виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснило видачу відповідачу-1 кредитних коштів в сумі 67 140,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 30.07.2008 року (а.с.25). Згідно п. 3.3.1. Кредитного договору, позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені в п.1.5. дійсного договору цілі та здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки. Відповідно до п. 3.3.4. Кредитного договору, позичальник зобов'язується у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10. цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно п.5.1. кредитного договору, у випадку порушення позичальником зобов'язань, банк має право відмовитися від виконання своїх зобов'язань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов'язаний відшкодувати банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом, належних до сплати комісій та витрат, понесених банком за цим договором та будь-яку іншу заборгованість позичальника за цим договором. Відповідно до п.5.3. Кредитного договору, за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих банку в повному обсязі. Так, відповідач-1 скористався кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, а тому станом на 16.01.2015 року у відповідача-1 утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 21 923,82 грн., з яких: 4 740,00 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 10323,47 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 126,45 грн. - заборгованість по процентах поточна; 1 715,09 грн. - заборгованість по процентах прострочена; 4 036,42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності; 982,39 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.26-32). Судом також встановлено, що від 30.07.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та відповідачем -1 був укладений договір застави від 30.07.2008 року (а.с.17-22). П. 1.1. Договору застави передбачено, що дійсний договір забезпечує вимоги Банку, які випливають з Кредитного договору № 12-Ф/08-37 від 30.07.2008 року за умовами якого, заставодавець зобов'язаний заставодержателю не пізніше 29.07.2015 року повернути кредит у розмірі 67 140,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18,5% річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договорами. Згідно з п. 2.1-2.2. Договору застави, предметом застави є автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, тип - легковий сєдан, 2008 р.в., колір - сірий, реєстраційний номер [NUMBER], що належить заставодавцю на праві власності, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане ВРЕР - 3 УДАІ в м. Києві 23.07.2008 року. Крім того, судом встановлено, що в забезпечення вищезгаданого Кредитного договору між позивачем та відповідачем-2 було укладено Договір поруки № 12-Ф/08-37-Р від 30.07.2008 року, згідно умов якого [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання відповідачем-1 обов'язку по зобов'язаннях, що випливають з Кредитного договору № 12-Ф/08-37 від 30.07.2008 року (а.с.23-24). Відповідно до п.1.2. Договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність забезпечення виконання кредитних зобов'язань у вигляді поруки, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість по Кредитному договору № 12-Ф/08-37 від 30.07.2008 року. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним. На думку суду, такі дії позивача щодо нарахування значного розміру неустойки можуть тлумачитися як виявлення ознак недобросовісності. Тому у світлі вищезазначених міркувань та з огляду на усі наявні матеріали суд вважає за потрібне ухвалити рішення на засадах справедливості, зменшивши розмір неустойки до 2000,00 грн. Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, який є обов'язковим для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 18905,01 грн. Також, положеннями п. 3.3.12 Кредитного договору та п. 3.3.4. Договору застави встановлено обов'язок Позичальника здійснити страхування предмета застави, за пакетом «повне КАСКО». Пунктом 3.3.14. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний не пізніше ніж за 3 календарних днів до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 робочий день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати до Банку докази таких сплат. Відповідно до п. 4.2. Договору застави, за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1.-3.3.8. договору ЗАСТАВОДАВЕЦЬ зобов'язаний сплатити на користь ЗАСТАВОДЕРЖАТЕЛЯ штраф у розмірі 5 % від заставної вартості предмета застави згідно п 2.3. дійсного договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем-1 порушено вищевказані положення Кредитного договору та Договору застави, оскільки інформація про діючі договори страхування , відповідачем -1 суду не надана. Враховуючи викладене, з відповідача-1 на користь позивача підлягає до стягнення сума штрафу в розмірі 3 730,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 128,27 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial