Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

24.02.2015 року Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що 26.06.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11365163000, відповідно до умов якого, банк надав останньому кредит в іноземній валюті у розмірі 65 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних, а [PERSON] зобовязався повернути наданий кредит не пізніше 26.06.2018 року. Погашення кредиту повинно відбуватися ануїтетними платежами в розмірі 1030 доларів США зі строком сплати 26 числа кожного місяця. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 11365163000 від 26.06.2008 року, між АТ "УкрСиббанк" та [PERSON], був укладений договір поруки № 213988 від 26.06.2008 року. Крім того, 25.09.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11397831000, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в іноземній валюті у розмірі 25 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % річних, а [PERSON] зобовязався повернути наданий кредит не пізніше 25.09.2018 року. Погашення кредиту повинно відбуватися ануїтетними платежами в розмірі 415 доларів США зі строком сплати 25 числа кожного місяця. [PERSON] зобовязання за договорами про надання споживчого кредиту належним чином не виконував, у звязку з чим за договором про надання споживчого кредиту № 11365163000 від 26.06.2008 року, станом на 03.02.2015 року, утворилася заборгованість в розмірі 43890 доларів США 74 центи, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 708703 грн. 60 коп. та пені 14337,70 грн., з яких: 38871,18 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 627652 грн. 79 коп. заборгованість за кредитом; 5 019,56 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 81 050,82 грн. - заборгованість за відсотками, крім того 7774,12 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та 6 563,58 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків. Крім того, за договором про надання споживчого кредиту № 11397831000 від 25.09.2008 року, станом на 03.02.2015 року, утворилася заборгованість в розмірі 17631 доларів США 55 центів, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 284696 грн. 57 коп. та пені 5817,43 грн., з яких 15497,33 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 250235 грн. 33 коп. заборгованість за кредитом; 2134, 22 долара США, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 34461,24 грн. - заборгованість за відсотками, крім того 3002,19 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та 2815,24 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків. В зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, просив суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON], на користь ПАТ "УкрСиббанк", вказану заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11365163000 від 26.06.2008 року в розмірі 43890 доларів США 74 центи, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 708703 грн. 60 коп. та пені 14337,70 грн. та стягнути з [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11397831000 від 25.09.2008 року заборгованість в розмірі 17631 доларів США 55 центи, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 284696 грн. 57 коп. та пені 5817,43 грн., а також стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ "УкрСиббанк" судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3654 грн., в рівних частках - по 1827 грн. з кожного. 24.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ "УкрСиббанк", третя особа [PERSON], про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, який ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25.03.2015 року було обєднано в одне провадження з первісним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що укладені між ним та ПАТ "УкрСиббанк" договори про надання споживчого кредиту №11365163000 від 26.06.2008 року та № 11397831000 від 25.09.2008 року є недійсними з моменту їх вчинення, оскільки всупереч чинного законодавства України йому не надано було інформації про переваги та недоліки пропонованих схем кредитування і взагалі не було запропоновано кредитування у гривні. Таким чином банк ввів його в оману щодо стабільності валютного курсу та валютних ризиків, порядку конвертації гривні в валюту кредиту. Крім того, вважає, що умови кредитного договору про комісію не відповідають вимогам законодавства та в вказаному договорі встановлені дискримінаційні правила зміни відсоткової ставки стосовно споживача. Також гроші позивачем, за вказаними кредитними договорами, надавались в доларах США, а отримані були в гривні. Тому просить визнати недійсними договори про надання споживчого кредиту №11365163000 від 26.06.2008 року та № 11397831000 від 25.09.2008 року. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, свої позовні вимоги підтримав повністю, а позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки ПАТ "УкрСиббанк" зі свого боку всі умови кредитних договорів виконав повністю, з додержанням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції 01.12.2005 року. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позов ПАТ "УкрСиббанк" не визнав, а свої позовні вимоги підтримав, просив визнати недійсними кредитні договори , оскільки його було введено в оману та належним чином не розяснено про валютні ризики. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні, а зустрічний позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що первісний позов підлягає повному задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, за наступних підстав. В ході судового засідання встановлено, що згідно договору про надання споживчого кредиту № 11365163000 від 26.06.2008 року, [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 65 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5% на рік, з кінцевим терміном повернення 26.06.2018 року ( а.с. 13-21 ). Згідно з п. 1.2.2 договору про надання споживчого кредиту, [PERSON] зобовязався повернути кредит у повному обсязі, не пізніше 26.06.2018 року, якщо тільки не застосується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково). Порядок нарахування та строк сплати процентів встановлені п.п. 1.3 та 1.3.3 договору, відповідно до яких [PERSON] зобовязувався щомісяця сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитними коштами та повертати кредит в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Однак, в порушення умов договору про надання споживчого кредиту, відповідач [PERSON] у встановлені строки покладені на нього договором обовязки не виконував та кредит своєчасно не погашав, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 03.02.2015 року згідно розрахунку становить - 43890 доларів США 74 центи, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 708703 грн. 60 коп. та пені 14337,70 грн., з яких: 38871,18 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 627652 грн. 79 коп. заборгованість за кредитом; 5 019,56 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 81 050,82 грн. - заборгованість за відсотками, крім того 7774,12 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та 6 563,58 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків ( а.с. 57-67 ). Відповідно договору про надання споживчого кредиту № 11397831000 від 25.09.2008 року, [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 25 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік на з кінцевим терміном повернення 25.09.2018 року ( а.с. 22-23 ). Згідно з п. 1.2.2 договору про надання споживчого кредиту, [PERSON] зобовязався повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 25.09.2018 року, якщо тільки не застосується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково). Порядок нарахування та строк сплати процентів встановлені п.п. 1.3 та 1.3.3 договору, відповідно до яких [PERSON] зобовязувався щомісяця сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитними коштами та повертати кредит в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Однак, в порушення умов договору про надання споживчого кредиту, відповідач [PERSON] у встановлені строки покладені на нього договором обовязки не виконував та кредит своєчасно не погашав, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 03.02.2015 року згідно розрахунку становить - 17631 доларів США 55 центів, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 284696 грн. 57 коп. та пені 5817,43 грн., з яких 15497,33 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 250235 грн. 33 коп. заборгованість за кредитом; 2134, 22 долара США, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 34461,24 грн. - заборгованість за відсотками, крім того 3002,19 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та 2815,24 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків ( а.с. 68-76 ). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги ст.ст. 526, 527 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 11365163000 від 26.06.2008 року між АТ "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір поруки №213988 від 26.06.2008 року, відповідно до пункту 1.3 якого, Поручитель, якою є [PERSON] відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що ї боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу ( в т.ч. суми кредиту, регресу ), сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору ( а.с. 37-38 ). Відповідно до п.2.2 вказаного договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань\~\~за основним\~\~договором кредитор\~\~має\~\~право предявити свої\~\~вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими\~\~до виконання поручителем на\~\~10-й робочий\~\~день\~\~з дати\~\~відправлення\~\~йому\~\~такої вимоги (рекомендованим\~\~листом). З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним, про що попереджався Банком. Аналогічні вимоги\~\~про усунення порушень зобов'язання Банк, у передбаченому законом порядку, направляв поручителю, однак останній не відреагував (39-40, 40-41). Тому вказана заборгованість за кредитним договором № 11365163000 від 26.06.2008 року підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, а заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11397831000 від 25.09.2008 року з відповідача [PERSON] Суд не бере до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що всупереч вимогам законодавства України, кредит було видано в іноземній валюті, оскільки згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Банк має належним чином оформлену ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій кредитування в іноземній валюті, тому договори про надання споживчих кредитів законно укладені в іноземній валюті. /а.с. 143-144, 145-148/. Крім того, [PERSON] вказує, що через значне підвищення курсу валют сума коштів, яка підлягає поверненню банку, значно більша ніж та, яку він брав, а тому таке положення договору згідно Закону України «Про захист прав споживачів» вважає несправедливим, що є підставою визнати вказаний кредитний договір недійсним. Однак, п.16 постанови №5 Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що саме по собі зростання або коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору, оскільки зазначене стосується обох сторін договору і позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Крім того в кредитному договорі було попереджено відповідача про валютні ризики під час виконання зобов'язань за даним договором. Відповідно до ст.626 ЦК України договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема: - Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. - Особи, які вчиняли правочини, мають необхідний обсяг цивільної дієздатності. - Волевиявлення учасників правочинів було вільним і відповідало їх внутрішній волі. - Правочини вчинені у формі, встановленій законом, а саме-в письмовій формі. - Правочини на момент укладення були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням досягнення згоди є підписи сторін на договорах про надання споживчого кредиту. Волевиявлення [PERSON] було спрямовано на отримання грошей для споживчих цілей, для чого він й уклав кредитні договори на сприйнятливих для себе умовах, тобто кредитні зобов'язання приймав на себе добровільно. Також, суд вважає, що доводи [PERSON] стосовно порушення банком ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з посиланням при цьому на правовий висновок Конституційного суду України є хибними. Укладений кредитний договір відповідає чинному законодавству, а тому суд не вбачає підстав для визнання його недійсним. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, тому позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту підлягають задоволенню, а зустрічна позовна заява [PERSON] до ПАТ "УкрСиббанк" про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту задоволенню не підлягає. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню в рівних частках на користь позивача всі понесені ним судові витрати.

Outcome: approved