Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства "Златобанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та [PERSON] 11 квітня 2012 року був укладений кредитний договір № 128/12/CL та 18 січня 2013 року додаткова угода № 1 до вказаного кредитного договору про надання кредитних коштів у розмірі 3 600 000 грн. 00 коп. - максимального ліміту зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 24,00% (а згідно додаткової угоди № 1 до вказаного кредитного договору - 27,00%) на рік, з кінцевим терміном повернення - 10 квітня 2014 року. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 11 січня 2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 4 622 165 грн. 16 коп., та складається з наступних складових: 3 599 148 грн. 83 коп. - заборгованість за кредитом; 905 860 грн. 17 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 103 949 грн. 31 коп. - пеня; а також 3% річних згідно ст. 625 ЦК України - 13 206 грн. 85 коп. В судовому засіданні представник позивача Шеренець Р.О., діючий на підставі довіреності від 24 вересня 2013 року (а.с. 82), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 80). Правових підстав згідно ст. 224 ЦПК України для ухвалення заочного рішення немає, оскільки позивач заперечував щодо ухвалення такої форми рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, між позивачем в особі Публічного акціонерного товариства "Златобанк" та [PERSON] 11 квітня 2012 року був укладений кредитний договір № 128/12/CL та 18 січня 2013 року додаткова угода № 1 до вказаного кредитного договору про надання кредитних коштів у розмірі 3 600 000 грн. 00 коп. - максимального ліміту зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 24,00% (а згідно додаткової угоди № 1 до вказаного кредитного договору - 27,00%) на рік, з кінцевим терміном повернення - 10 квітня 2014 року (а.с. 8-13, 14, 15, 20-49, 84-131, 132-236). Відповідач відповідно до умов Кредитного договору та додаткової угоди до неї засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов»язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку позичальника (а.с.50-53, 20-49, 84-131, 132-236), проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов»язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору (а.с. 50-53). Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про вручення щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов»язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов»язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 11 січня 2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 4 622 165 грн. 16 коп., та складається з наступних складових: 3 599 148 грн. 83 коп. - заборгованість за кредитом; 905 860 грн. 17 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 103 949 грн. 31 коп. - пеня; а також 3% річних згідно ст. 625 ЦК України - 13 206 грн. 85 коп. (а.с. 50-53). Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, з урахуванням Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», та

Outcome: approved