Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

26.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості обґрунтовуючи вимоги тим, що 14.09.2007 року між ЗАТ КБ «Приваибанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, відповідно до поданої заяви, був укладений договір про надання банківських послуг - кредиту у розмірі 3090 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає дії картки. У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань загальний борг за кредитним договором станом на 31.10.2013 року становить 11426,92 грн., яка в добровільному порядку відповідачем не погашена та просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином за місцем реєстрації, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд визнає причини неявки відповідача неповажними. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи без участі сторін та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення, оскільки проти цього не заперечує позивач. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, зваживши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, про те, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до положень ч.2 ст.1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту та нарахованих процентів є право кредитора вимагати повернення суми кредиту. З матеріалів справи видно, що 14.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг - кредиту у розмірі 3090 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає дії картки (а.с.9), із здійсненням погашення заборгованості по кредитному ліміту, як шляхом внесення засобів на карту клієнтом, так і шляхом списання банком засобів з дебетної картки (заява позичальника від 14.09.2007 року). В заяві позичальника [PERSON] зазначив, що ознайомився та погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг (далі - умови), тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в «ПриватБанку». Позичальник виразив згоду з тим, що заява разом з Умовами і Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбаченим договором. Відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг за порушення Позичальником строків оплати платежів з будь-якого грошового зобов'язання, передбаченого договором більш ніж на 120 днів, він зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що договір діє протягом 12 місяців з дня його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 14.09.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], вбачається, що станом на 31.10.2013 року відповідач має перед ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість за цим договором на загальну суму 11426,92 грн., з них: - 3093,55 грн. заборгованість за кредитом; - 4298,69грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3014,35 - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 3014,35 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 1020,33 штрафи, яка станом на день розгляду справи в суді відповідачем не погашена (розрахунок заборгованості за договором бн від 14.09.2007 року). Організаційно - правова форма КБ "Приватбанк", створеного у 1992 року у формі товариства з обмеженою відповідальністю 06.07.2000 р. змінено на закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та 30.04.2009 року - у публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (витяг із статуту ПАТ КБ "Приватбанк", довідка АА № 241170 з ЄРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи А01 № 054809, банківська ліцензія №22 від 05.10.2011 року). Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися договірні правовідносини, з приводу стягнення кредитної заборгованості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Доказів сплати часткової або повної суми заборгованості, а також доказів припинення дії договору відповідач не надав. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежно виконував свої зобов'язання за кредитним договором від 14.09.2007 року № б/н, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк" є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг та відсутність заяви від [PERSON] про припинення договору до банку, в зв'язку з чим на час пред'явлення позивачем позову він продовжував діяти, а тому і підстав для відмови в задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності не вбачається. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved