Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

06 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів вказуючи на те, що 29 листопада 2016 року між ТОВ "Авто Просто" і ним укладено Договір №722034 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі, а саме, автомобіля "ZAZ Forza", вартістю на день укладення договору - 213850,00 грн. Тоді-ж, 29 листопада 2016 року між ТОВ АТ Сервіс (Повірений) і [PERSON] (Довіритель) було укладено Договір доручення №722034, предметом якого є зобов'язання сплатити Повіреним винагороду ТОВ Авто Просто у сумі 7698 грн. 60 коп. за рахунок Довірителя. Тобто останній договір взаємопов'язаний і укладений з метою виконання попереднього. На виконання умов указаних Договорів [PERSON] здійснив оплату періодичних платежів в сумі 5887,06 грн. ТОВ "Авто Просто" та 7698,60 грн. ТОВ "АТ Сервіс". Позивач просить суд визнати вищеназвані правочини недійсними та стягнути з відповідачів на його користь сплачені кошти, оскільки, при укладені оспорюваних договорів відповідачі умисно ввели його в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо терміну надання та ціни на автомобіль, який він бажав придбати, тобто, згідно умов основного договору, в односторонньому порядку ТОВ "Авто Просто" може безпідставно збільшувати суму внесків, та щодо умов отримання автомобіля. Позивач вважає, що в діях відповідачів наявні ознаки нечесної підприємницької практики, яка вводить споживача в оману, так як виплата ним грошових коштів не створюють для відповідачів будь-яких обовязків, це відбувається шляхом утворення пірамідальної схеми, що суперечить вимогам ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», якою забороняється здійснення нечесної підприємницької практики, яка вводить в оману, зокрема, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, а не за рахунок продажу чи споживання продукції, а тому, позивач і просить суд визнати такі правочини недійсними та стягнути з відповідачів на його користь сплачені за спірними договорами грошові кошти у вищеназваних розмірах. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, при цьому звертає увагу суду, що продавцем-консультантом йому було доведено неправдиву інформацію стосовно умов отримання автомобіля та його ціни, а саме, пообіцяли у 5-ти денний термін отримання автомобіля, що буде здійснювати платежі у розстрочку в обумовленій договором сумі (213850грн.), але потім назвали вже більшу ціну (50000грн.) щоб він міг отримати автомашину на лютий місяць поточного року. Тому, він остаточно впевнився у обманних діях відповідачів та несправедливих умовах укладених договорів та вважає, що умови угоди порушують його права і він не бажає в подальшому сплачувати внески, та бажає повернути сплачені ним кошти, оскільки, при при умові належного роз'яснення йому ([PERSON]О.) усіх умов та наслідків даного Договору, він не погодився б на укладення цих договорів. Представник відповідача ТОВ "Авто Просто" в судовому засіданні не визнав позовних вимог та суть заперечень проти позову зводиться до того, що у даному випадку предметом договору був не автомобіль, а саме надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, та відповідно до Ліцензійних умов провадження такої діяльності, а позивачем не наведено жодних доказів щодо його ([PERSON]В.) обману в природі правочину або правах чи обовязках за оспорюваним договором, приєднавши до матеріалів справи свої пояснення у письмовій формі (а.с.60-67). Представник відповідача ТОВ "АТ Сервіс" до суду не зявився, але надіслали письмове пояснення та заперечення на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнав, просить розглянути справу без його участі та відмовити в задоволенні позову (а.с.41-44). Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку задовольнити позов, з таких підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2016 року між ТОВ "Авто Просто" і [PERSON] було укладено Договір №722034 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі через систему придбання у групах [PERSON] (а.с.14-18). Згідно з додатком №1 до зазначеного Договору [PERSON] отримав право на придбання автомобіля "ZAZ Forza", вартістю на день укладення Договору 213850,00 грн. ( а.с.19). В той-же день, 29 листопада 2016 року між ТОВ АТ Сервіс (Повірений) і [PERSON] (Довіритель) було укладено Договір доручення №722034, предметом якого є зобов'язання сплатити Повіреним винагороду ТОВ Авто Просто у сумі 7698 грн. 60 коп. за рахунок Довірителя. Тобто, останній договір взаємопов'язаний і укладений з метою виконання попереднього. Договір [PERSON] було включено до групи №1258 та надано порядковий номер у групі №60, як це вбачається зі місту заперечень представника відповідача ТОВ АТ Сервіс (а.с.42), що не заперечено сторонами у цьому судовому засіданні. На виконання умов вищеуказаних Договорів, позивач [PERSON] сплатив відповідачу ТОВ АТ Сервіс грошові кошти в розмірі 7698 грн. 60 коп. (а.с.26), та відповідачу ТОВ Авто Просто грошові кошти в розмірі 5887 грн. 96 коп. (а.с.27-28). Проте, ані в самому Договорі, ані в додатках до нього не вказані підприємство, з яким відповідач ТОВ "Авто Просто" уклав договір на постачання автомобіля, виробник, імпортер та/або дистриб'ютор, а також інші основні характеристики автомобіля та кінцевий термін дії самого Договору. Суд вважає обгрунтованими доводи позивача про те, що вказаний Договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики зі сторони ТОВ "Авто Просто", зокрема, він ([PERSON]О.) отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного Договору. Такі дії відповідача ТОВ "Авто Просто" підпадають під дію ст.ст. 18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь-яку діяльність, що вводить в оману споживача, а при умові належного роз'яснення [PERSON] усіх умов та наслідків даного Договору, він не погодився б на його укладення. Отже, умови Договору № 722034 від 29.11.2016 є несправедливими по відношенню до позивача, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин, створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивача. Суд вважає укладений Договір таким, що не відповідає чинному законодавству України, бо грубо порушує права позивача як споживача послуг та не відповідає внутрішній волі [PERSON] на момент укладення та на даний час, а тому, підлягає визнанню судом недійсним, з наступних підстав. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно із ст. 6, ч. 2 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів», яким встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Таким чином, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами на підставі спірних Договорів № 722034 від 29.11.2016 регулюються і Законом про захист прав споживачів. Суд вважає встановленим, що позивачем [PERSON] укладалась угода саме для придбання автомобіля "ZAZ Forza" з визначеною у додатку №1 до Договору №722034 від 29.11.2017 року ціною на день укладення договору - 213850,00 грн. (а.с.19), і подальші односторонні зміни відповідачем ТОВ "Авто Просто" розмірів платежів, які мав здійснювати позивач свідчать про збільшення вартості автомобіля, що створює для позивача завідомо невигідні умови та не відповідає його намірам придбати автомобіль по раніше визначеній ціні. При цьому, суд вважає некоректними посилання представника відповідача ТОВ "Авто Просто" на те, що у даному випадку предметом договору був не автомобіль, а надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групах, оскільки, позивачем угода укладалася саме для придбання автомобіля з привязкою до поточної ціни (213850грн.), що конкректно була визначена у додатку №1 до Договору. Подальші односторонні зміни відповідачем розмірів платежів, які мав здійснювати позивач у привязці вже до більш високих цін на автомобіль (як це вбачається зі статті 2 договору а.с.15), створює для нього ([PERSON]О.) завідомо невигідні умови, що не відповідає його намірам придбати автомобіль по обумовленій раніше ціні. Тому суд не бере до уваги заперечення відповідача про те, що періодичні платежі, які мав здійснювати позивач, не були фіксованими, а привязувалися у відсотковому співвідношенні до поточної ціни автомобіля, яка також не була фіксованою і змінювалася. За таких обставин, застосовуючи положення частини 1 пункту 7, частини 3, частини 6 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача ТОВ "Авто Просто" 5887,96 грн. сплачених позивачем коштів. До аналогічних висновків суд приходить вирішуючи іншу позовну вимогу [PERSON] до відповідача ТОВ АТ Сервіс, оскільки заключений між ними в той-же день 29.11.2016 року Договір доручення №722034, предметом якого є зобов'язання сплатити Повіреним винагороду ТОВ Авто Просто у сумі 7698 грн. 60 коп. за рахунок Довірителя ([PERSON]О.) - є взаємопов'язаний і укладений з метою виконання попереднього (основного) Договору №722034 від 29.11.2017, а тому, обидва вищеназвані договори слід визнати недійсним з моменту укладення. Таким чином, на підставі вищевикладеного та згідно ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Враховуючи вищевказану норму, суд, визнаючи недійсними обидва вищеназвані договори, вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача отримані кошти у вищеназваних сумах: - 5887,96 грн. ТОВ "Авто Просто", 7698,60 грн. ТОВ АТ Сервіс. Висновки суду, враховуючи вимоги ст. 360-7 ЦПК України, узгоджуються з правовими позиціями викладеними у Постанові ВСУ від 16.12.2015 року № 6-2766цс15 та не суперечать правовим позиціям викладених у Постанові ВСУ від 11.09.2013 року № 6-40цс13, на яку вказує представник відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" (позовна заява має одночасно майновий і немайновий характер щодо кожного відповідача), необхідно стягнути з кожного відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн..

Outcome: approved