Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

07.10.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові позивач посилалася на те, що 14.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в період останніх років спільного проживання з відповідачем в сім'ї часто виникали сварки, з 2014 року сторони мешкають окремо, син мешкає з нею, спір про поділ майна подружжя відсутній, відповідач не працює, існує за рахунок відсотків від депозиту, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син знаходиться на її утриманні, угоди про спосіб утримання сина з відповідачем не досягнуто, прохає розірвати шлюб, після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище "[PERSON]", стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що 14.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в період останніх років спільного проживання з відповідачем в сім'ї часто виникали сварки, вони тричі припиняли спільне проживання з відповідачем на період до тижня і поновлювали за спільною згодою, однак з 2014 року сторони мешкають окремо, син мешкає з нею, спір про поділ майна подружжя відсутній, відповідач не працює, існує за рахунок відсотків від депозиту, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син знаходиться на її утриманні, угоди про спосіб утримання сина з відповідачем не досягнуто, вона мешкає у власній квартирі, працює вчителем колегіуму "Лідер", її середньомісячна заробітна плата становить 1500 грн., земельної ділянки, майнового паю, кредитів, грошових внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я та сина задовільний, їй відомо, що відповідач не працює, існує за рахунок відсотків від депозиту, який становить 4000 грн. щомісяця, прохає розірвати шлюб, після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище "[PERSON]", стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення сином повноліття. Відповідач позов визнав частково, суду пояснивши, що не заперечує проти розірвання шлюбу, однак не згоден з розміром аліментів в позові, згоден на стягнення 1/4 частини своїх доходів, не заперечував, що існує за рахунок відсотків від депозиту, який становить 4000 грн. щомісяця, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, мешкає в будинку своєї бабусі, земельної ділянки, майнового паю, кредитів, грошових внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я задовільний. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 14.07.2007 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом №37 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 14.07.2007 року (а.с.6). [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦСу Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 24.01.2008 року (а.с.7). В період останніх років спільного проживання з відповідачем в сім'ї часто виникали сварки, сторони тричі припиняли спільне проживання на період до тижня і поновлювали його за спільною згодою сторін. З 2014 року сторони мешкають окремо. Син мешкає з позивачем. Спроб поновити сімейні стосунки сторони не здійснювали. Спору щодо майна подружжя і виховання сина у сторін не має. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Угоди про спосіб утримання сина між сторонами не досягнуто. Позивач мешкає у власній квартирі, працює вчителем колегіуму "Лідер", її середньомісячна заробітна плата становить 1500 грн., земельної ділянки, майнового паю, кредитів, грошових внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я та сина задовільний. Відповідач мешкає в будинку своєї бабусі, не працює, існує за рахунок відсотків від депозиту, який становить 4000 грн. щомісяця, земельної ділянки, майнового паю, кредитів, грошових внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я задовільний. Суд, задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що позивач при реєстрації шлюбу в органах державного РАЦСу змінила своє прізвище з "[PERSON]" на прізвище свого чоловіка "[PERSON]" і прохає при оформленні розірвання шлюбу в органах державного РАЦСу присвоїти їй дошлюбне прізвище "[PERSON]", а тому суд відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України вважає за необхідне зазначити в своєму рішенні про те, щоб після розірвання шлюбу в органах державного РАЦСу присвоїти [PERSON] прізвище "[PERSON]". Суд, задовольняючи позов про стягнення аліментів частково, виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що до суду звернулася позивач відповідно до ст.180 СК України, як мати спільного неповнолітнього сина, який знаходиться на її утриманні, з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття в зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Відповідно до ч.2.ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Суд враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, задовільний стан здоров`я сторін та їх сина, відсутність аліментних обов`язків у відповідача, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на сина повинен становити 38/100 частину доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд виходить з наступного. Суд, оцінюючи позовні вимоги про стягнення 1/2 частини доходів відповідача, виходить з розміру доходів відповідача у сумі 4000 грн., 1/2 частина яких становить 2000 грн., при цьому заробітна плата позивача становить 1500 грн. Відповідач не заперечує сплачувати 1/4 частину своїх доходів, що від 4000 грн. становить 1000 грн., що менше прожиткового мінімуму. А тому суд вважає, що розмір стягуваних аліментів повинен становити 38/100 частини доходів відповідача, що становить 1520 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 243,60 грн., то судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню в тій частині, що грунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами і доведена дослідженими судом доказами.

Outcome: partial