Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

25 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розмір аліментів. Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 12 березня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом, в якому усунула недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року відкрите провадження у справі. 11 червня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся з відзивом на позовну заяву, в якому позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. 15 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з відповіддю на відзив. Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року закрите підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. На обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 30 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем [PERSON] , актовий запис № 405. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюб між нею і відповідачем було розірвано у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.01.2019 року, справа № 183/6936/18. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2018 року, справа № 183/5456/18 з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2019 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2018 року, справа № 183/5456/18 було змінене, з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач в заяві посилалася на те, що виникла необхідність збільшення розміру аліментів у зв`язку з наступними обставинами. Так, відповідач [PERSON] працював офіційно, отримував заробітну плату близько 20\~000,00 грн. на місяць, в той же час, 11.09.2019 року він звільнився з роботи за власним бажанням, з метою заробітку за кордоном, в січні 2020 року виїхав до Польщі. Звільняючись з роботи, відповідач мав на меті отримувати доходи більші, ніж на попередній роботі. Позивач зазначила в заяві, що дитина, [PERSON] , [INFO] майже з народження знаходиться на обліку дитячого лікаря невропатолога з діагнозом: синдром гиперзбудливість (судорожний синдром), порушення мовного розвитку та періодично проходить курси медикаментозного лікування, вартість якого становить близько 1000,00 грн. Враховуючи те, що вона має на утриманні хвору дитину, яка потребує окрім лікування, також навчання, розвитку здібностей, постійних додаткових занять, в тому числі системних корегуючи та розвиваючих занять з практичним психологом, отримує аліменти в розмірі 1\~770,00 грн., що є менше за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, вона змушена звертатися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Враховуючи наведене, позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь і аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 4\~000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили задовольнити вимоги, уточнили, що відповідач перебуває в Угорщині, працює, отримує доходи, згідно статистичних даних Мінфіну, середня заробітна плата в Угорщині становить близько 35\~000,00 грн. на місяць. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, не заперечував того, що відповідач перебуває в Угорщині з метою працевлаштування, але працював лише три місця, він як представник відповідача не обізнаний з розміром заробітної плати останнього. Позивач на надала жодного доказу розміру доходів відповідача, у зв`язку з чим, відсутні підстави для збільшення розміру аліментів, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, в той же час. не заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000,00 грн.. Заслухавши учасників, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до нижченаведеного. Судом встановлено, що 30 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 405. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що шлюб між сторонами розірвано у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.01.2019 року, справа № 183/6936/18. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2018 року, справа № 183/5456/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2019 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2018 року, справа № 183/5456/18 було змінене, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За змістом\~ст. 180 СК України,\~обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Відповідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно п. 23 Пленум Верховного Суду України у\~постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому, з аналізу\~статті 192 СК України\~й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Сімейний кодекс України передбачає\~підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України тільки\~вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України, зміна\~розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. У розумінні\~статті 81 ЦПК України\~та наведених вище норм\~СК України\~мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8\~ст. 7 СК України,\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. ст.\~7,\~155 Сімейного кодексу України,\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені\~Конституцією України\~та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді старшого продавця непродовольчих товарів відділу «Сад, город» Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» № 1 м. Дніпро, згідно звіту підприємства від 17.09.2019 р., отримував середньомісячну заробітну плату близько 19\~660,00 грн. Встановлено, що [PERSON] було звільнено з роботи з 12.09.2019 р. за власним бажанням, згідно до ст. 38 КЗпП України, що підтверджується наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» № 1 м. Дніпро від 11.09.2019 р. № 176-к. Як зазначалося вище, учасники справи не заперечували того, що [PERSON] перебуває на території Угорщини, виїхав з України з метою працевлаштування. Оскільки на теперішній час відповідач [PERSON] працює неофіційно, має мінливий дохід, суд приходить до висновку про можливість зміни способу утримання аліментів з стягнення частки від заробітку (доходів) на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2\~ст.\~182\~СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд наголошує, що частина 1\~ст. 192 СК України\~визначає, що розмір аліментів може бути зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У зв`язку з наведеним, суд не бере до уваги долучені позивачем чеки, квитанції, які підтверджують придбання продуктів харчування, сплати комунальних послуг та інших платежів. Суд також не бере до уваги посилання позивача, як на підставу вимог про те, що дитина потребує лікування, навчання, розвитку здібностей, постійних додаткових занять, в тому числі системних корегуючи та розвиваючих занять з практичним психологом, та відповідно суд не бере до уваги виписки з амбулаторної картки дитини, результати медичних обстежень, квитанції на придбання медичних препаратів, оскільки позивач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у відповідності до приписів ст. 185 Сімейного кодексу України, відповідно до якої: 1. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). 2. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як зазначалося вище, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 4\~000,00 грн. щомісяця, в той же час,\~позивач не надала жодного доказу сум отримуваних відповідачем доходів В той же час, суд оцінюючи надані докази, враховуючи вимоги позивача та позицію відповідача, суд приходить до переконання про можливість часткового задоволення позовних вимог. Враховуючи те,\~що відповідач\~ [PERSON] є\~працездатним,\~ним не\~надано доказів\~наявності в\~нього на\~утриманні інших\~дітей,\~непрацездатних членів\~сім`ї,\~суд вважає\~за можливе\~змінити спосіб\~стягнення аліментів\~та визначити\~розмір аліментів\~на утримання\~дитини у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмір 2\~500,00\~грн.\~щомісяця. На підставі викладено та

Outcome: partial