Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

09.02.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив стягнути з відповідача на його користь недоотриману пенсію за період з квітня 2016 року по липень 2018 року після померло [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав у м. Торезі, Донецької області де з вересня 2014 року органи державної влади Україна не здійснюють свої повноваження. Тому за продовженням виплат пенсії його батько звернувся до відповідача за продовженням виплати пенсії, але виплату пенсії відновлено з серпня 2018 року без виплати заборгованості за попередній період. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року у справі № 200/10753/18-а визнано протиправною бездіяльність Волноваського ОУПФУ Донецької області щодо невиплати заборгованості з виплати пенсії [PERSON] за період з 01.04.2016 по 31.07.2018р. та зобов`язано нарахувати та виплатити заборгованість з пенсії за період з 01.04.2016 по 31.07.2018р., але заборгованість з виплати пенсії він отримати за життя не встиг. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса з заявою про отримання спадщини після померлого. Після чого нотаріусом було зроблено запит до Волноваського ОУПФУ про наявність та розмір недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії, на що відповідач надав довідку №2649/11-33/05 від 27.03.2020р., згідно якої розмір недоотриманої пенсії померлого батька складає 162649,16 грн. Нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію на вказану суму. 19.01.2021 року [PERSON] отримав недоотриману пенсії в сумі 123565,50 грн., що підтверджується квитанцією. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 19.04.2021 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, з якої вбачається, що він просить стягнути з відповідача на його користь недоотриману пенсію за період з 01.04.2016 року по 14.10.2017 року в сумі 91925,37 грн.. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, в позові зазначив про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Волноваського об`єднаного УПФУ Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.. Дослідивши письмові докази, подані у даній цивільній справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України\~в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст.81 ЦПК України\~кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Частиною 5\~ст.263\~ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.01.2020 року, актовий запис №43. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2020р., виданого приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Степаніщенко Е.А, [PERSON] успадкував після [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину, яка складається з суми недоотриманої в зв`язку зі смертю пенсії у розмірі 162649,16 грн., що належала спадкодавцю на підставі довідки Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області №2649/11-33/05 від 27.03.2020 року. Із наявної у матеріалах справи квитанції № 729/2 від 19.01.2021 року на ім`я [PERSON] вбачається, що недоотримана пенсія фактично виплачена у сумі 123565,50 грн. Відповідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року у справі № 200/10753/18-а визнано протиправною бездіяльність Волноваського ОУПФУ Донецької області, щодо невиплати заборгованості з виплати пенсії [PERSON] за період з 01.04.2016 по 31.07.2018р. та зобов`язано нарахувати та виплатити заборгованість з пенсії за період з 01.04.2016 по 31.07.2018р. Відповідно Довідки Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05.03.2021р. зазначено, що пенсія [PERSON] , який помер [INFO] за період з 01 квітня 2016 року по 14 жовтня 2017 року, в сумі 91925,37 грн нарахована, але не виплачена. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач отримав частину недоотриманої пенсії після смерті батька в сумі 123565,50 грн., що підтверджено квитанцією № 729/2 від 19.01.2021 року, хоча сума недоотриманої пенсії відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом складала 162649,16 грн., відповідно довідці про нараховану але не виплачену пенсію за період з 01.04.2016 року по [INFO] недоотримана частина пенсії складає 91925,37 грн. Разом з тим, Управління відмовляє позивачеві у виплаті цих коштів як спадкоємцю. Відповідно до частини першої\~ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Відповідно до\~ст.1227 Цивільного кодексу України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою\~ст.316 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1\~ст.317 цього Кодексу). Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст.ст.15,\~16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п.5 ч.2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати, нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплаченій його за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі. Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення його права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини"). А тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на однин з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає в примусовому виконанні обов`язку в натурі, суд вважає, що стягнення з Волноваського об`єднаного УПФУ Донецької області на користь позивача у порядку спадкування недоотриманих померлим [PERSON] пенсійних виплат є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем, оскільки він у позовній заяві не ставив питання про розподіл судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved