Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Державне територіально-галузевего об'єднання "Львівська залізниця", уточнивши в ході розгляду справи в суді свої позовні вимоги, звернулося з позовом до відповідачів про про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради від 10.02.1994 року, визнання недійсним державного акту на землю, посилаючись на те, в ході здійснення інвентаризації земель, залізниці стало відомо що рішенням Ропчанської сільської ради, Чернівецької області від 10.02.1994 року [PERSON] була передана в приватну власність земельна ділянка яка накладається на земельну ділянку залізниці загальною площею 0,60 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення власного підсобного господарства. Зазначаючи про те, що залізниця як суміжний землекористувач, проект відведення земельної ділянки, акт встановлення і узгодження меж землекористування [PERSON] не погоджувала і згоди на вилучення земельної ділянки не надавала, позивач просив визнати незаконним рішення Ропчанської сільської ради від 10.02.1994 року. Просив Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно на земельну ділянку 0,0012 га для ведення особистого селянського гоподарства від 05.03.2015 року серії [NUMBER] з індексним номером 34579530, видане [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. При цьому позивач зазначає, що право користування залізницею вказаною землею підтверджується "Планом границ полоси отвода", який було розроблено у 1959 році, Будівельними нормами і правилами в т.ч. СНіП 11-39-76 і СН 468-74. Представник позивача, підтримав змінені позовні вимоги, посилаючись на викладені обставини. Представник відповідача по справі, Ропчанська сільська рада ради, в суд направила клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак направила на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в частині накладення земельних ділянок. Третя особа - відділ Держземагентства, в судове засідання свого представника не направила, надіслала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, просила прийняти рішення на розсуд суду. Реєстраційна служба Сторожинецького районного управління юстиції в судове засідання свого представника не направила, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просили прийняти рішення в межах чинного законодавства. Розглянувши справу та встановивши фактичні обставини справи і відповідні правовідносини, суд знаходить що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в межах с.Ропча Сторожинецького району, Чернівецької області під об'єктами залізничного транспорту знаходиться земельна ділянка загальною площею 19,7 га. Вказана обставина не заперечувалась сторонами і підтверджується довідкою позивача від 13.12.2011 року №1147 (а.с.23), а тому у відповідності до положень ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Таким чином, право постійного користування залізницею, частиною спірної земельної ділянки підтверджується Постановами Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року "Про порядок введення в дію Земельного кодексу України" та "Про земельну реформу" із врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, яким визнано неконституційними пункти 6 вказаних постанов Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року, внаслідок чого виготовлення та отримання державних актів на земельні ділянки, що перебувають у користуванні залізниць, не передбачалося. Землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п. 54 та п. 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджених ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року та згідно Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу від 20 грудня 1996 р. № 411, Інструкції про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення, затвердженої Міністерством шляхів сполучення СРСР 30 січня 1963 р. і Норм відведення земель для залізниці 468 -74, затверджених постановою Держбуду СРСР від 19 грудня 1974 року № 247, № 247, які були чинними на час передачі земельної ділянки у власність [PERSON] Судом також встановлено і сторонами також не заперечувалося, що на підставі оспорюваного рішення, Ропчанської сільської ради від 10.02.1994 року (а.с.17) [PERSON] було виділено 0,60 га землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га. та 0,35 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Ропча Сторожинецького району, яка накладається на землі залізниці, площею 0,0012 га. Спірна земельна ділянка площею перекриття 0,0012 га, згідно Плану меж смуги відводу лінії "Адинката-Берхомет" Львівської залізниці, в адмінмежах Сторожинецького району, Чернівецької області (а.с.27-28), Акту обстеження земельної ділянки від 02.10.2013 року (а.с.), розташована в межах смуги відведення залізниці від 12 км+235 м до 16 км+179 м. за напрямком Глибока- Берегомет на відстані 18 м. від осі колії. В статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ст.155 ЗК України, у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З огляду на вказане, суд знаходить, що Ропчанська сільська рада не мала права передавати в приватну власність земельну ділянку яка входить в склад земель смуги відведення державної залізниці, а відповідно рішення ради в цій частині є незаконним. Згідно вимог п. "г" ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог в цій частині. Підтвердженням цього висновку суду є також і те, що відповідно до п."б" ч.4 ст.84 ЗК України, землі під державними залізницями не можуть передаватися у приватну власність, а невиконання вказаного положення безумовно тягне за собою скасування незаконного рішення. На думку суду вказане рішення підлягає скасуванню частково тільки в частині передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,0012 га для ведення особистого селянського господарства, яка входить в склад ділянки площею 0,60 га. Заявляючи вимогу про визнання незаконним рішення Ропчанської сільської ради, позивач крім цього, посилаючись на те що це рішення є незаконним, просив також визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно на земельну ділянку від 05.03.2015 року. Положеннями ст.155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Виходячи з цього, суд вважає, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,0012 га для ведення особистого селянського господарства, яка накладається на земельну ділянку позивача загальною площею 0,0012 га має бути визнане незаконним. Враховуючи обставини справи та

Outcome: partial