Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

31.08.2016 року КС "Харківська кредитна спілка" звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту №32.2 від 28.06.2013 року в розмірі 65258 грн. 26 коп. та стягнення судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. В обґрунтування позовної заяви голова правління Кредитної спілки "Харківська кредитна спілка" Обозна Л.М. вказала, що 28 червня 2013 року між Кредитною спілкою "Харківська кредитна спілка" та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №32.2, за яким позивач зобов'язався передати, а відповідачка зобов'язалася отримати та повернути на умовах вказаного договору кредит у формі кредитної лінії в сумі 10000 грн. і сплатити позивачеві проценти за користування ним у розмірі 7401 грн. 34 коп. (60% річних). Згідно із пунктом 1.3 та графіком розрахунків договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти в повному об'ємі позивачу до 28 червня 2015 року. Згідно із пунктом 4.1 даного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Згідно із пунктом 4.2 договору споживчого кредиту №32.2 від 28 червня 2013 року відповідачка зобов'язався повертати позивачеві кредит та сплачувати проценти за його користування у строки, зазначені у графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною даного договору. Відповідно до пункту 4.4 договору за будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з 20 дня прострочення цей кредит визнається ризиковим кредитом, з 30 дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту ризиковим або кредитом з підвищеним ризиком, процентна ставка за цим кредитом встановлюється, відповідно, в полуторакратному та в подвійному розмірі процентної ставки вказаної в договорі. Згідно до пункту 4.6 договору у разі виникнення заборгованості за договором у першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, у другу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості за кредитом, у третю чергу здійснюються поточні платежі згідно графіка розрахунків. 02.10.2013 року та 03.01.2014 року [PERSON] згідно її заяв було видано два транша до договору кредитної лінії: 02.10.2013 року - 2000 грн. та 03.01.2014 року - 11550 грн. Але відповідачкою не виконуються строки погашення кредиту. У зв'язку із порушенням відповідачкою термінів повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість за договором споживчого кредиту №32.2 від 28 червня 2013 року на загальну суму 65258 грн. 26 коп., в тому числі частина неповернутого кредиту складає 23550 грн., а проценти - 41708 грн. 26 коп. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача Золотухіна Т.Б. подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Відповідачка [PERSON] подала заяву, в якій позов визнала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутністю. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 28.06.2013 року між Кредитною Спілкою "Харківська кредитна спілка" в особі Голови правління Обозної Л.М. та [PERSON] був укладений договір №32.2 споживчого кредиту. За умовами договору: кредитодавець надав позичальнику, а позичальник отримав кредит у формі кредитної лінії в сумі 10000 грн. і сплатити позивачеві проценти за користування ним у розмірі 7401 грн. 34 коп. (60% річних), 02.10.2013 року та 03.01.2014 року [PERSON] згідно її заяв було видано два транша до договору кредитної лінії: 02.10.2013 року - 2000 грн. та 03.01.2014 року - 11550 грн. (а. с. 5-6, 7, 10-15). Згідно наданому позивачем розрахунку, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 25.08.2016 року складає 65258 грн. 26 коп., з яких: залишок суми кредиту - 23550 грн. 00 коп.; сума простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами - 41708 грн. 26 коп. (а. с. 8-9). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Позивачем надано докази виникнення правовідносин між сторонами у зв'язку з укладанням спірного договору кредиту, а також існування невиконаних відповідачем зобов'язань за вказаним договором. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору, Кредитна Спілка "Харківська кредитна спілка" значною мірою позбавлена того, на що воно розраховувала при укладенні договору. Таким чином, порушення [PERSON] умов кредитного договору, є істотним відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України. Відповідачкою не надано будь-яких доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості за договором №32.2 споживчого кредиту від 28.06.2013 року. Визнання позову відповідачкою [PERSON] не суперечить закону та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб. За таких обставин, позовна заява Кредитної Спілки "Харківська кредитна спілка" про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в сумі 65258 грн. 26 коп. є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідачки належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved