Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, про розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що останнім не виконуються умови даного договору: не сплачується плата за договором протягом трьох років. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте останній подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить розірвати договір оренди земельної ділянки №0208 від 14.02.2017 року (номер запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19260320) і додаткову угоду до договору оренди землі б/н від 23.07.2019 року між [PERSON] і ТОВ "Жищинці Аграр" щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6821282200:03:008:0208, площею 2.0639 га. Також просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість із виплати орендної плати за період 2018-2020 р.р. в сумі 13976 грн. 28 коп. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав. Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи за відсутності представника відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, оголосивши заяву представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом було об`єктивно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] набула у власність після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.0639 га з кадастровим номером 6821282200:03:008:0208, яка знаходиться на території Жищинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником ділянки є [PERSON] (а.с.11-12). У відповідності до договору оренди земельної ділянки №0208 від 14.02.2017 року, померла [PERSON] передала земельну ділянку площею 2.0639 га з кадастровим номером 6821282200:03:008:0208 в оренду ТОВ "Жищинці Аграр". Строк договору 10 років (а.с. 13-14). Згідно додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки№0208 від 14.02.2017 року, укладеної 23.07.2019 року між [PERSON] та ТОВ "Жищинці Аграр", сторони внесли в первинний договір зміни та доповнення, а саме : слова " [PERSON] " замінили на слова " [PERSON] " (а.с. 15). Також, в матеріалах справи наявна копія акту прийому передачі до договору земельної ділянки від 14.02.2017 року №0208, у відповідності до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове, платне користування земельну ділянку площею 2.0639 га з кадастровим номером 6821282200:03:008:0208, розташовану на території Жищинецької сільської ради за межами населеного пункту (а.с. 16). Позивачка надала до матеріалів справи копії квитанції про сплату нею земельного податку з фізичних осіб за 2019 та 2020 роки (а.с. 17-18). З відповіді Головного управління ДПС у Хмельницькій області на запит представника позивачки вбачається, що згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків громадянки [PERSON] нарахованих та виплачених податковим агентом ТОВ "Жищинці Аграр" за період з 2018 по 2020 роки - будь-яка інформація з цього приводу відсутня, а отже такі платежі не здійснювались (а.с. 41). За таких обставин, суд вважає підставною позицію позивачки та її представника про те, що ТОВ "Жищинці Аграр" не виконує протягом трьох років належним чином своїх зобов`язань та не сплачує орендну плату. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу особа має право звернутися до суду (ст. 16 ЦК України). Вказаний перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом положень вище зазначених норм права розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Суд забезпечує захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються, шляхом здійснення провадження у справах. При цьому суд має встановити наявність в особи суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких особа звернулася до суду, адже на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Крім того, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України "Про оренду землі"). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи (ч.1,4-5 ст.22 Закону України "Про оренду землі"). За таких обставин, судом враховується, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо сплати відповідачем орендної плати позивачці. Твердження позивача про несплату відповідачем орендної плати представником останнього також не спростовані, будь-які заперечення з цього приводу не подавались. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. (ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі"). П."д"ч.1 ст.141 ЗК України визначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. У Постанові ВС від 19.03.2020 року справа №371/628/18 визначено поняття систематичності, а саме, що систематично - це два і більше випадків. А, отже, систематичне порушення договору оренди стосовно орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання договору оренди. Оскільки судом встановлено факт несплати орендної плати відповідачем, будь-яких доказів про протилежне представником останнього подано не було, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині і необхідність їх задоволення. Вирішуючи вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, суд виходить із такого. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до п.9 договору оренди земельної ділянки №0208 від 14.02.2017 року визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 8% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки в рік, що складає 5787 грн. 28 коп. в грошовій формі або в натуральній формі. Орендна плата вноситься через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання. Податок з доходів фізичних осіб утримується орендарем з орендної плати відповідно до чинного законодавства, у зв`язку із чим орендна плата виплачується з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб. Оскільки з матеріалів справи чітко вбачається, і протилежного не доведено, що відповідачем не сплачувався податок з доходів фізичних осіб на ім"я [PERSON] , відсутні будь-які письмові підтвердження факту отримання останньої орендної плати, то суд приходить до висновку про наявність заборгованості із орендної плати. Отже, суд погоджується із розрахунками позивачки щодо розміру заборгованості з орендної плати за 2018-2020 роки, який становить: 5787.28 х 19.5 % : 100 =4658 грн. 76 коп. (де 19.5 % - це 18 % ПДФО та 1.5% військовий збір). Тому, розмір заборгованості з орендної плати становить: 4658 грн. 76 коп. х 3 = 13976 грн. 28 коп. і саме ця сума підлягає до стягнення з відповідача. Крім того, у порядку, визначеному ч.6 ст.141 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати. У відповідності до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Оскільки позивачкою заявлено 1 вимогу немайнового характеру, то відповідно до сплати підлягає 908 грн. 00 коп. (виходячи із розміру ставки судового збору, визначеної п.2 ч.1 ст.4 Закону України"Про судовий збір". Також, за пред`явлену вимогу майнового характеру, (про стягнення коштів) виходячи із ціни позову, судовий збір має становити 908 грн. 00 коп. (п..1 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір"). Отже, до стягнення з відповідача підлягає судовий збір за кожну з вимог: 908 грн. + 908 грн. = 1816 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до висновку про необхідність їх стягнення з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України: Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, представником позивачки долучено до матеріалів справи додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 28.02.2021 року та акт приймання-передачі від 29.05.2021 року, де визначена вартість витрат на правничу допомогу в сумі 6540 грн. та підтверджено факт передання цих коштів представнику (а.с. 31-32).

Outcome: approved