Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

16 травня 2018 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 18 травня 2018 року провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 01.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець\~Р.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18347, згідно з яким запропоновано стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" з нього заборгованість, що виникла по кредитному договору № б/н від 18.09.2017 р. в сумі 18 107, 31 в тому числі:заборгованість за тілом кредиту - 2 680, 09 грн.,нараховано відсотків - 2 658. 86 грн., нараховано пені - 11 429, 92 грн.,а також штрафи (фіксована частина) - 500, 00 грн.,заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 838, 44 грн.витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення - 2945 днів, а саме: з 26.08.2009 року по 18.09.2017 року. Відповідно до даного виконавчого напису Олександрівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відкрито виконавче провадження ВН № 55647267. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису ПАТ КБ «ПриватБанк» та Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. не було дотримано вимог законодавства, внаслідок чого порушені його права та охоронювані законом інтереси, оскільки відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року кредитори зобов'язані скасувати пеню та/або штрафи, нараховані за кредитними договорами та не нараховувати нові пені та/або штрафи, а банк цього не виконав тому вважає, що його заборгованість не є безспірною. Також вважає, що банком пропущено строк позовної давності, для пред'явлення вимоги про стягнення коштів з [PERSON] по вказаному кредитному договору від 26.08.2009 року, який сплив 27.08.2012 року та банк звернувся до нотаріуса за вчиненням оспорюваного виконавчого напису поза межами строку позовної давності. Нотаріус дану обставину не перевірив та вчинив незаконний виконавчий напис. Просить виконавчий напис приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. зареєстрований в реєстрі за № 18347 визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивач та його представник, в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяві в яких просять справу розглянути без їх участі. Також в своїй заяві від 14.06.2018 року представник позивача зазначив, що відзиву від відповідача він не отримував (а.с.24-25). В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 15.06.2018 року надіслав на електрону адресу суду заяву від 15.06.2018 року про розгляд справи за його відсутності разом із запереченнями на позовну заяву (а.с. 26-43). В судове засідання третя особа не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 29.05.2018 року до суду надійшла заява третьої особи про розгляд справи без його присутності (а.с.21). Згідно ч. 3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана\~Олеговича від 01.11.2017 року, реєстровий номер 18347, з [PERSON] [INFO] було стягнуто на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" сума у розмірі 18107,31 грн., яка складається з:заборгованість за тілом кредиту - 2 680, 09 грн., відсотків - 2658,86 грн., пені - 11429,92 грн.,а також штрафи (фіксована частина) - 500,00 грн.,заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 838,44 грн. та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. (а.с.5). Відповідно до постанови Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 31.01.2018 року ВН № 55647267, звернено стягнення на доходи [PERSON] (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Зазначені письмові докази суд визнає належними, допустимими та достовірними. Дослідженні докази, їх взаємозв'язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються вчинення оспорюваного виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису подаються: - оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зміни внесені до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконними та нечинними в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Пунктом 1 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Дослідивши письмові докази суд встановив, що на момент вчинення приватним нотаріусом Швець Р.О. виконавчого напису за № 18347 від 01.11.2017 року [PERSON] не мав безспірної заборгованості перед ПАТ КБ "Приватбанк", оскільки село Петрівка Друга Олександрівського району Донецької області, де проживає [PERSON], внесене до Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Банк надав нотаріусу розрахунок заборгованості без урахування вимог Закону України № 1669 та Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р. [PERSON] було нараховано пеню та штрафи, обчислення сум яких є спірним. Цього висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі за № 6-2879цс16 від 13 березня 2017 року. Суд вважає інформацію, щодо населених пунктів на території яких здійснюється антитерористична операція, загальновідомою оскільки вона міститься в нормативному акті Кабінету Міністрів України, що належним чином доведений до відома невизначеного кола осіб та відповідач при розрахунку заборгованості мав керуватися вимогами Закону України № 1669. Не врахування відповідачем вимог Закону України № 1669, свідчить про спірність розміру заборгованості. Суд дійшов свого висновку з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17, відповідно до якої: з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При вирішені питання щодо позовних вимог, суд відхиляє доводи позивача, щодо спливу строку позовної давності, оскільки на підтвердження зазначених доводів, позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів. Письмові заперечення відповідача та долучені до них документи, що надійшли на електронну адресу суду 15.06.2018 року (а.с.27-43), суд відхиляє, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 95, 178 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем нотаріусу були подані документи, які свідчать про спірність заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі зазначеного,

Outcome: approved