Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг по кредитному договору № б/н від 30.06.2008 року в розмірі 16456 гривень 70 копійок та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.06.2008 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором. Однак, взяті на себе зобов`язання за договором відповідач не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 30.09.2019 року становить 16456,70 грн., та складається з наступного: - 2093,46 грн. - заборгованість за кредитом; - 13341,49 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом ; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 771,75 грн. штраф (процентна складова). Оскільки заборгованість по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути з [PERSON] борг в судовому порядку, посилаючись на : розрахунок заборгованості від 30.09.2019 року; витяг з "Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою"; копію Анкети - заяви позичальника; Тарифи Банку. Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з одночасним викликом сторін в судове засідання . В судове засідання представник позивача не з`явився. Натомість, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, в якій вказав, що в разі неявки відповідача, АТ КБ "ПриватБанк" не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення у справі. ( а.с. 21) Відповідач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час і дату судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/, не з`явилася. ( а.с. 32) Будь -яких заяв, відзиву на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Так як відповідач не з`явилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] кредитного договору №б/н від 30.06.2008 року, за яким банк взяв на себе зобов`язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, [PERSON] отримала кредитні кошти з кредитним лімітом на суму 3000 грн. 00 коп, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 36% річних та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Отже, як видно з наявного у справі кредитного договору, який підписаний відповідачем та складається із Заяви позичальника, "Умов і правил надання банківських послуг", довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов`язання виконав, встановивши [PERSON] , кредитний ліміт на кредитній картці, про що свідчить рух коштів по рахунку. Поряд з цим, свого обов`язку по поверненню використаного кредиту у строки на мовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 30.09.2019 року за нею утворилась заборгованість в сумі 16456,70 грн., яка складається з наступного: - 2093,46 грн. - заборгованість за кредитом; - 13341,49 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом ; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 771,75 грн. штраф (процентна складова). Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком. ( а.с. 4-5). Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Ставка процентів за користування [PERSON] кредитом згідно кредитного договору встановлена в розмірі 36% на рік та узгоджується з розрахунком заборгованості ( а.с. 4-5), а отже, нарахована заборгованість відповідає встановленому у кредитному договорі розміру процентної ставки. Крім цього, до стягнення підлягає лише процентна складова штрафу в сумі 771,75 гривень, так як розмір фіксованої частини не узгоджується між собою умовами кредитного договору, а саме: довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", де її розмір передбачено в сумі 250 грн. та "Умовами і правилами надання банківських послуг", де її розмір визначено в сумі 500 грн.. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження частково. У зв`язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 16206,70 грн., яка складається з наступного: - 2093,46 грн. - заборгованість за кредитом; - 13341,49 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом ; - 771,75 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial