Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач ПАТ "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.02.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", назву якого було змінено на ПАТ "Універсал Банк", та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 003-2008-463, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит на суму 59857, 63 доларів США із сплатою процентів у розмірі 11, 95 % річних (базова процентна ставка), а також Кредитний договір № 003-2008-464, відповідно до умов яких відповідачу були надані кредити на суму 50000, 00 доларів США із сплатою процентів у розмірі 12, 95 % річних. Для забезпечення виконання зобов`язань між сторонами між Банком та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір поруки № 003-2008-463-Р\\1 та Договір поруки № 003-2008-464-Р\\1, відповідно до умов яких відповідачка поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Позивач свої зобов`язання за Договорами виконав у повному обсязі, кредитні кошти надав, але відповідачі належним чином не виконують свої зобов`язання за договорами, не здійснюють щомісячне погашення кредиту та не сплачують відсотки у розмірах і у строки, передбачені договорами. Відповідачам неодноразово Банком надсилалися вимоги про сплату боргу, але до цього часу заборгованість не сплачена. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитними договорами у загальній сумі 134275, 56 доларів США, що еквівалентно 1073264, 51 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654, 00 грн. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.12.2014 року позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за Кредитними договорами № 003-2008-463 та № 003-2008-464 від 28.02.2008 року на загальну суму 145406, 87 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 2195091, 19 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654, 00 грн. 21.01.2015 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона не мала можливості з"явитися до суду 25.12.2014 року, оскільки доглядає за хворим чоловіком і в цей день викликала лікаря до нього, що позбавило її можливості подати свої заперечення на позов та докази по справі, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. На підставі викладеного відповідачка вимушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просить скасувати заочне рішення суду від 25.12.2014 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2015 року задоволено заяву відповідачки і заочне рішення суду від 25.12.2014 року скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2015 року провадження по цивільній справі № 2-2011\\15 за позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу - зупинено до набрання законної сили рішенням суду по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ "Універсал Банк" про визнання договору поруки припиненим, що знаходиться на розгляді в Оболонському районному суді м. Києва. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.02.2020 року відновлено провадження у цивільній справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.10.2020 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні заяви про відвід судді. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2021 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні заяви про відвід судді. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судові засідання 05.03.2020 року, 30.04.2020 року, 03.06.2020 року, 27.07.2020 року, 26.11.2020 року, 03.02.2021, 08.02.2021 року не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Таким чином, судом було визнано провести розгляд справи у відсутності відповідачів та представника відповідачки, оскільки вони без поважних причин не з`явилися у судове засідання, а в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 28.02.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" (назву якого змінено на ПАТ "Універсал Банк"), з однієї сторони, та відповідачем [PERSON] , з другої сторони, був укладений Кредитний договір № 003-2008-463. Відповідно до умов Кредитного договору № 1 Банк зобов`ячався надати Позичальнику грошові кошти у розмірі 59857, 63 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11, 95 % річних (базова процентна ставка). Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується підвищена процентна ставка у розмірі 35, 85 % річних. Крім того, 28.02.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" (назву якого змінено на ПАТ "Універсал Банк"), з однієї сторони, та відповідачем [PERSON] , з другої сторони, був укладений Кредитний договір № 003-2008-464. Відповідно до умов Кредитного договору № 2 Банк зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти у розмірі 50000, 00 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12, 95 % річних (базова процентна ставка). Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується підвищена процентна ставка у розмірі 38, 85 % річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язуєтсья повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме: у порядку, передбаченому Кредитними договорами, видав відповідачу кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на його рахунок, а саме вказані кошти було перераховано на рахунок № [NUMBER] , що підтверджується випискою по рахунку відповідача [PERSON] та заявами на видачу готівки від 28.02.2008 року. В свою чергу Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно Кредитних договорів. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5.2.5 Кредитного договору Банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором повідомленні на адресу позичальника з вимогою усунути порушення. 03.03.2012 року відповідача [PERSON] було повідомлено про необхідність усунути порушення умов кредитного договору та сплатити проценти за користування кредитом, але одних дій на виконання вимоги вчинено відповідачем не було. Враховуючи порушення зобов`язань, встановлених Кредитними договорами щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитами, відповідач [PERSON] зобов"язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. Загальна сума заборгованості по Кредитному договору № 1 станом на 21.11.2014 року становить 79404, 06 доларів США, що за курсом НБУ становить 1198699, 55 грн., з яких: - прострочена заборгованість по кредиту 419, 94 доларів США, що еквівалентно 6339, 50 грн.; - сума дострокового стягнення кредиту - 56324, 98 доларів США, що еквівалентно 850293, 16 грн.; - відсотки - 22384, 50 доларів США, що еквівалентно 337920, 88 грн.; - підвищені відсотки - 274, 64 доларів США, що еквівалентно 4146, 01 грн. Загальна сума заборгованості по Кредитному договору № 2 станом на 21.11.2014 року становить 66002, 81 доларів США, що за курсом НБУ становить 996391, 64 грн., з яких: - прострочена заборгованість по кредиту 2166, 41 доларів США, що еквівалентно 32704, 56 грн.; - сума дострокового стягнення кредиту - 38382, 59 доларів США, що еквівалентно 579431, 26 грн.; - відсотки - 23366, 55 доларів США, що еквівалентно 352746, 13 грн.; - підвищені відсотки - 2087, 26 доларів США, що еквівалентно 31509, 69 грн. Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань Позичальником за кредитними договорами 28.02.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] були укладені Договори поруки № 003-2008-463-Р/1 та № 003-2008-464-Р/1. Згідно п. 1.1 Договорів поруки, ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що поручитель відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договором. Згідно із п. 1.4 Договорів поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2019 року в задоволені позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», третя особа: [PERSON] про визнання договорів поруки припиненими - відмовлено. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. У разі солідарного обов`язку боржників, відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК України). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вимоги діючого законодавства та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" є підставними та обґрунтованими, оскільки відповідачі тривалий час не виконують свої зобов`язання за Договорами кредиту та поруки, не здійснюють платежів у рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушують прийняті на себе договірні зобов`язання, а тому з відповідачів солідарно на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами від 28.02.2008 року у загальній сумі 145406, 87 доларів США, що еквівалентно 2195091, 19 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь Банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі по 111, 00 грн. та 1716, 00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved