Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до турагенства «Гранд-Тур» про захист прав споживачів посилаючись на те, що [PERSON] уклала договір з туристичною фірмою «Гранд -Тур», який є турагентом туроператора «Артекс 94», на дві туристичні путівки в Норвегію, а саме в м. Осло з 30.08.2014 року по 02.09.2014 року, для [PERSON] та [PERSON] на загальну суму 16804 грн. та 300 євро. У вищевказану суму входило: відкриття віз в Норвегію (4032грн.) послуги перекладача (300грн.), переліт (10820грн.) та проживання в готелі (300євро та 288грн.), а також послуги фірми «Гранд-Тур»(на суму 644грн.). Крім того, вказує, що їй було запропоновано послуги страхування про невиїзд у розмірі 50 євро, від яких вона відмовилась. 27.08.2014 року по телефону їй повідомили, що у відкритті візи їм було відмовлено. Отримавши паспорта на руки 03.09.2014року виявилось, що відмова у видачі віз була оформлений ще 18.08.2014 року. Враховуючи викладене, просила відшкодувати їй шкоду в розмірі 16804 грн. та 300 Євро. 22.01.2015 року позивачі уточнили свої вимоги та просили стягнути з відповідача «Гранд-Тур» шкоду в розмірі 4951 грн., а також пеню у розмірі 59 349,96 грн. та 1 107 Євро в гривневому еквіваленті, відповідно до курсу НБУ. Зменшення суми пояснювали тим, що їм частково було відшкодовано кошти на суму 300 Євро та 11 133,00 грн. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] наполягали на уточнених вимогах та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснював, що «Гранд-Тур» повернув позивачам всі кошти, які повинен був повернути. Крім того вказував, що позивачам відмовили у видачі віз не з вини відповідача, а згідно п.4.5 договору, укладеного між «Гранд-Тур» та [PERSON], «Туркомпанія» не несе відповідальність за дії Посольства, пов»язані з оформленням чи відмовою у видачі віз. Виплата пені взагалі не передбачена умовами договору та також вважав, що вини відповідача у даному випадку не має, а тому пеня не може бути нарахована. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що 12.08.2014 року між Турагентом «Гранд-Тур» та [PERSON] було уклеєно договір, від імені та за дорученням туристичного оператора «Артекс 94», про надання туристичних послуг. Згідно умов вказаного договору туркомпанія «Гранд-Тур» зобов»язалася придбати для туриста тур та надати комплекс послуг по організації туристичної поїздки , включаючи бронювання, придбання білетів, бронювання місць на проживання та інше. В договорі вказано країну перебування - Норвегія м.Осло, дата виїзду - 30.08.2014 р., кількість днів перебування - 4, кількість осіб - 2 [PERSON] та [PERSON] Згідно товарного чеку від 12.08.2014 року, виданого турагенством «Гранд-Тур» сплачено загальну суму 16084 грн. та 300 євро. Вказана сума складається з : візи - 4032 грн., білети - 10 820 грн., оплата послуг 644 грн., готель 300 євро та 288 грн. переклади - 300 грн. Згідно листа ТОВ «Артекс 94» на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказано, що відповідно до агентського договору тур агентом «Гранд-Тур» було подано заявку на організацію туристичної поїздки туристів [PERSON] та [PERSON] в Норвегію. Після узгодження деталей та умов тура, агентству «Гранд-Тур» були виставлені рахунки для оплати, більша частина рахунків була оплачена та всього було отримано 14 340 грн., що дозволяло виконати роботи по організації тура. Були куповані авіа білети, заброньовано готель, підготовані та подані до візового центру посольства документи для розгляду їх консульським відділом. 27.08.2014 року посольством Норвегії були видані паспорти [PERSON] та [PERSON] з листом, що пояснює причини відмови в отриманні візи. Інформація про відмову віз була в той же день відправлена агентству «Гранд-Тур» та розпочато процедуру ануляції туру та повернення оплати за авіа білети. Загальна сума повернення склала 10905 грн. оплата візового та консульського збору склала 2390 грн. Сплата послуг ТОВ «Артекс 94» по організації туру склала 1045 грн. та згідно ст. 903 ЦК України, дозволяє виконавцю отримати оплату за фактично виконану роботу. Згідно платіжного доручення №61 від 09.01.2015 року [PERSON] на ім'я [PERSON] перераховано суму 11133,00 грн. в рахунок повернення грошових коштів за невикористані авіа білети Київ - Осло - Київ, невикористане проживання в м. Осло, згідно договору. Згідно розписки від 12.01.2015 року [PERSON] отримала 300 Євро від представника «Гранд-Тур», які були сплачені нею за надання туристичних послуг. Статтею 1 Закону України „ Про туризм" передбачено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше, ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Відповідно до ст.5 цього ж Закону організацію та забезпечення створення туристичного продукту, реалізацію та надання туристичних послуг виключно здійснює туристичний оператор, який в установленому порядку отримав ліцензію на тур операторську діяльність. А туристичні агенти - це юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність в реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Згідно cт.20 Закону України „ Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що подорож позивачів [PERSON] та [PERSON] до країни Норвегії є туристичним продуктом, який створений туристичним оператором - ТОВ «Артекс 94» і реалізований туристичним агентом - ФОП [PERSON] агентство «Гранд-Тур». Судом також встановлено, що відповідно до вимог п.2.2.3 договору про надання туристичних послуг тур компанія має право: відмовитися від даного договору без відшкодування збитків у разі:а) виникнення форс-мажорних обставин, при яких надання послуг є неможливим; б) у разі не оформлення туристом виїзних документів, відмови про видачу візи у посольстві з вини туриста… згідно п.4.5 даного договору, «Туркомпанія» не несе відповідальність за дії Посольства, пов'язані з оформленням чи відмовою у видачі віз. У ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів», якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим, споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків. Згідно частинами 2 і 5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. У ч. 5 ст. 10 Закону № «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Як було встановлено в судовому засіданні, стороною відповідача на виконання умов договору про надання туристичних послуг були куповані авіа білети, заброньовано готель, підготовані та подані до візового центру посольства документи для розгляду їх консульським відділом. Згідно ст.903 ч.2 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникли не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вартість візи - 4032 грн., оплата послуг 644 грн. та переклади - 300 грн. не підлягають поверненню стороні позивача, оскільки відповідачем було надано послугу (куповані авіа білети, заброньовано готель, підготовані та подані до візового центру посольства документи для розгляду їх консульським відділом), згідно умов договору, але у зв'язку з тим, що позивачам було відмовлено в видачі віз не з вини відповідача і даний факт в судовому засіданні не заперечували позивачі, остаточно виконати умови по наданню туристичних послуг виявилося неможливим. Стосовно вимог позивачів про стягнення пені, суд приходить до наступного за змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої та другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України "Про туризм" , частини четвертої статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів", статтею 610 і 611, частини п'ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг,та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Згідно ст. 906 ЦК України, збитки завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що відповідно до вимог п.2.2.3 договору про надання туристичних послуг тур компанія має право: відмовитися від даного договору без відшкодування збитків у разі:а) виникнення форс-мажорних обставин, при яких надання послуг є неможливим; б) у разі не оформлення туристом виїзних документів, відмови про видачу візи у посольстві з вини туриста… згідно п.4.5 даного договору, «Туркомпанія» не несе відповідальність за дії Посольства, пов'язані з оформленням чи відмовою у видачі віз. Таким чином, в договорі, укладеним між сторонами передбачені умови, при настанні яких відповідач відмовляється від даного договору без відшкодування збитків. Крім того, на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, стороною позивачів не надано доказів про наявність вини відповідача, а тому в цій частині позову також необхідно відмовити.

Outcome: dismissed