Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами, а саме: звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: квартиру, загальною площею 51,0 кв.м., під номером [ADDRESS] яке належить на праві власності [PERSON], код: [NUMBER], шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» право укласти договір купівлі- продажу з будь-якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки. Кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості за Кредитним договором № 05/07/2008/840-К/501 від 17.07.2008 року перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» у розмірі 91 820,05 доларів США, що у еквіваленті становить 1 080 218,91 гривень. На час реалізації вищевказаного майна передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра». Надати право Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра»: отримання дублікатів право установчих документів у нотаріусів та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримання ви тягу з реєстру прав власності нерухоме майно на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Одеській області, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівля-продажу. Виселити з приміщення квартири під номером [ADDRESS] осіб, які там проживають, без надання іншого приміщення та стягнути судові витрати, посилаючись на такі обставини. 17 липня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05/07/2008/840-К/501, відповідно до умов якого Позичальникові було надано кредит у розмірі 60 088,00 (шістдесят тисяч вісімдесят вісім) доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 17 липня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - квартиру, загальною площею 51,0 кв.м., під номером [ADDRESS] Предметом іпотеки забезпечено всі зобов'язання Позичальника перед Іпотекодержателем по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями Кредитного договору, який забезпечений іпотекою згідно з договором іпотеки. Згідно Кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Кредитному договорі. Порядок виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором встановлений статтею 3 Кредитного договору. Зокрема, погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у п. 3.3.2 та 3.3.3 Кредитного договору шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на рахунок Банку. Нараховані в порядку, передбаченому Кредитним договором, проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту. Відповідно до п. 4.2.4 Кредитного договору, незважаючи на інші положення Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визанченій Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобов'язань за Кредитним договором, та/або Договору іпотеки, та/або умов Договору поруки. При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому настає і з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) днів з дати надсилання Позичальнику відповідної Вимоги. Отже, відповідно до Кредитного договору та Іпотечного договору, у зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати та погашення Кредиту, Позичальникові Кредитором було направлено досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідно до якої Позичальник був зобов'язаний сплатити на користь Кредитора належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за Кредитним договором. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та положень Договору іпотеки, у зв'язку з невиконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення Кредиту, [PERSON], Кредитором/Іпотекодержателем направлено іпотечне повідомлення від 16.05.2014, відповідно до якого Іпотекодавець був зобов'язаний сплатити на користь Кредитора належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за Кредитним договором. В випадку не виконання іпотечного повідомлення від 16.05.2014 р. [PERSON], як Іпотекодавець, зобов'язаний був звільнити приміщення предмету іпотеки, яким є житлове приміщення, та зняти з обліку всіх осіб, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] після укладення Іпотечного договору, без згоди Іпотекодержателя. Жодних дозволів на реєстрацію будь-яких осіб в приміщенні предмету іпотеки Іпотекодержателем не надавалось. Станом на теперішній час Позичальником вимоги Кредитора не виконано. Таким чином, станом на 14.05,2014 р. сума заборгованості Позичальника за Кредитним договором, з урахуванням основного боргу (Кредиту), процентів, пені, складає 91 820,05 доларів США. Пунктом 5.3 ст. 5 Договору іпотеки встановлено обрання порядку звернення стягнення і Предмет Іпотеки. Жодне положення Договору Іпотеки не може тлумачитись як таке, що обмежує: а) права Іпотекодержателя звернутись до уповноважених органів за захистом своїх прав в порядку, встановленому законодавством України; б) права Сторін встановити договірний порядок звернення стягнення па Предмет Іпотеки. Таким чином, з метою захисту своїх порушених прав Кредитор змушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки з наданням Іпотекодержателю права укласти будь-яку угоду щодо відчуження предмету іпотеки будь-яким особам, кошти отримані від реалізації предмету іпотеки направити на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями. Залишок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, які залишаться після погашення всіх вимог Кредитора/Іпотекодержателя, повернути Іпотекодавцю. У зв'язку з чим вважає за необхідне застосувати положення ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Ціну продажу майна вважає за необхідну визначити на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, па рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки. На теперішній час, [PERSON] мешкає в приміщенні предмету іпотеки та в супереч вимозі іпотечного повідомлення від 16.05.2014 р., не виселився з приміщення за адресою: [ADDRESS]. Також, Іпотекодавцем не знято з реєстрації осіб зареєстровані після укладення Іпотечного договору. На теперішній час, жодних відомостей про виконання Іпотечного повідомлення [PERSON]. У зв'язку з цим, можливо зробити висновок, що вимога іпотечного повідомлення від 16.05.2014 р. Іпотекодавцем не виконана. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить слухати справу за його відсутності та позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05/07/2008/840-К/501, відповідно до умов якого Позичальникові було надано кредит у розмірі 60 088,00 (шістдесят тисяч вісімдесят вісім) доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 17 липня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - квартиру, загальною площею 51,0 кв.м., під номером [ADDRESS] Предметом іпотеки забезпечено всі зобов'язання Позичальника перед Іпотекодержателем по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями Кредитного договору, який забезпечений іпотекою згідно з договором іпотеки. Згідно Кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Кредитному договорі. Порядок виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором встановлений статтею 3 Кредитного договору. Зокрема, погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у п. 3.3.2 та 3.3.3 Кредитного договору шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на рахунок Банку. Нараховані в порядку, передбаченому Кредитним договором, проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту. Відповідно до п. 4.2.4 Кредитного договору, незважаючи на інші положення Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визанченій Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобов'язань за Кредитним договором, та/або Договору іпотеки, та/або умов Договору поруки. При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому настає і з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) днів з дати надсилання Позичальнику відповідної Вимоги. Отже, відповідно до Кредитного договору та Іпотечного договору, у зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати та погашення Кредиту, Позичальникові Кредитором було направлено досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідно до якої Позичальник був зобов'язаний сплатити на користь Кредитора належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за Кредитним договором. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та положень Договору іпотеки, у зв'язку з невиконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення Кредиту, [PERSON], Кредитором/Іпотекодержателем направлено іпотечне повідомлення від 16.05.2014, відповідно до якого Іпотекодавець був зобов'язаний сплатити на користь Кредитора належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за Кредитним договором. В випадку не виконання іпотечного повідомлення від 16.05.2014 р. [PERSON], як Іпотекодавець, зобов'язаний був звільнити приміщення предмету іпотеки, яким є житлове приміщення, та зняти з обліку всіх осіб, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] після укладення Іпотечного договору, без згоди Іпотекодержателя. Жодних дозволів на реєстрацію будь-яких осіб в приміщенні предмету іпотеки Іпотекодержателем не надавалось. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Станом на теперішній час Позичальником вимоги Кредитора не виконано. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, станом на 14.05,2014 р. сума заборгованості Позичальника за Кредитним договором, з урахуванням основного боргу (Кредиту), процентів, пені, складає 91 820,05 доларів США. Пунктом 5.3 ст. 5 Договору іпотеки встановлено обрання порядку звернення стягнення і Предмет Іпотеки. Жодне положення Договору Іпотеки не може тлумачитись як таке, що обмежує: а) права Іпотекодержателя звернутись до уповноважених органів за захистом своїх прав в порядку, встановленому законодавством України; б) права Сторін встановити договірний порядок звернення стягнення па Предмет Іпотеки. Таким чином, з метою захисту своїх порушених прав Кредитор змушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки з наданням Іпотекодержателю права укласти будь-яку угоду щодо відчуження предмету іпотеки будь-яким особам, кошти отримані від реалізації предмету іпотеки направити на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями. Залишок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, які залишаться після погашення всіх вимог Кредитора/Іпотекодержателя, повернути Іпотекодавцю. У зв'язку з чим вважає за необхідне застосувати положення ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Ціну продажу майна вважає за необхідну визначити на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, па рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету іпотеки. На теперішній час, [PERSON] мешкає в приміщенні предмету іпотеки та в супереч вимозі іпотечного повідомлення від 16.05.2014 р., не виселився з приміщення за адресою: [ADDRESS]. Також, Іпотекодавцем не знято з реєстрації осіб зареєстровані після укладення Іпотечного договору. На теперішній час, жодних відомостей про виконання Іпотечного повідомлення [PERSON]. У зв'язку з цим, можливо зробити висновок, що вимога іпотечного повідомлення від 16.05.2014 р. Іпотекодавцем не виконана. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мас виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою. Одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; Відповідно до ст. 37 ЗУ "Про іпотеку", Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved