Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" з [PERSON] заборгованість за Договором кредиту №40.29-34/116 у розмірі 391895,28 грн., в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 21.04.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено Договір кредиту №40.29-34/116 у відповідності до умов якого Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 23300,00 Євро, зі сплатою 9,5% річних та відповідним порядком повернення кредиту згідно графіку погашення, з кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 20.04.2012 р., а [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість у відповідній черговості і сплачувати за користування кредитом відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Договором, але в результаті порушення умов Кредитного договору станом на момент подачі позову до суду, згідно розрахунку заборгованості по кредиту, у відповідача наявна заборгованість у розмірі 16096,16 Євро, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ від 30.07.2015 року, складає: 391895,28 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується врученням судової повістки житлово-експлуатаційній організації, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом отримані (а.с. 55). Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.04.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено Договір кредиту №40.29-34/116 на оплату придбаного автомобіля марки "Suzuri", модель "Grand Vitara", 2006 року випуску , за умовами якого Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, повернення та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 23300,00 Євро, зі сплатою 9,5 % річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: до 15-го числа кожного місяця згідно Графіку погашення заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20.04.2012 року (а.с. 14-18). Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", належним чином виконало свої зобов'язання за Договором кредиту №40.29-34/116 від 21.04.2006 року, видавши [PERSON] кредит у розмірі 23300,00 Євро, що підтверджується заявою на видачу готівки №9 від 21.04.2006 року (а.с. 20). Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" надсилав [PERSON] повідомлення про порушення зобов'язання від 03.07.2015 року з вимогою сплатити прострочену заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом, іншими обов'язковими платежами, штрафні санкції за неналежне виконання Кредитного договору, але дана вимога відповідачем не виконана (а.с. 9-10). [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за договором кредиту, в результаті чого виникла заборгованість, яка відповідно до Розрахунку вимог банку у зв'язку з неповерненням кредитної заборгованості за кредитним договором №40.29-34/116 від 21.04.2006 року, станом на 30.07.2015 року, складає 16096,16 Євро, що за курсом НБУ від 30.07.2015 року становить 391895,28 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 10741,73 Євро, що за курсом НБУ від 30.07.2015 року - 261530,34 грн.; заборгованість за відсотками - 1958,35 Євро, що за курсом НБУ від 30.07.2015 року - 476680,31 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2584,23 Євро, що за курсом НБУ від 30.07.2015 року - 62918,53 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 811,84 Євро, що за курсом НБУ від 30.07.2015 року - 19766,10 грн. (а.с.6-7). Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийняо рішення про зміну типу Акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК". Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" є правонаступником щодо всіх прав та обов'язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "УКРСОЦБАНК". Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного кредитного договору виникли зобов'язання, забезпечені договором застави, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а відповідач зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК). Визначення поняття "зобов'язання" міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved