Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

До Березівського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] з позовними вимогами до Новокальчевської ОТГ Березівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач у позовній заяві зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , про що 27 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний запис №143. Після її смерті відкрилася спадщина на: - земельну ділянку, яка розташована на [ADDRESS] , площею 13,09 га. кадастровий номер 5121281000:01:001:0162 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори 26.06.2012 року. На даний час просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері, оскільки через хворобу та інвалідність 1 групи (не може самостійно пересуватись), вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 20.12.2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.02.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судові засідання позивач не з`явилася. Подала до суду заяви про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с.29,38,44) Представник відповідача Новокальчевської ОТГ у судові засідання також не з`явився. Водночас, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. З позовними вимогами згоден, проти задоволення позову не заперечує (а.с.40). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача та відповідача в заявах про розгляд справи за їх відсутності, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2014 року (а.с.7) померла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.06.1992 року матірю [PERSON] є [PERSON] (а.с.9).Прізвище змінила на [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10). [PERSON] також мала сина [PERSON] , який [INFO] помер, про що 25 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний актовий запис №78 (а.с.8). Земельна ділянка, яка розташована на [ADDRESS] , площею 13.09 га. кадастровий номер 5121281000:01:001:0162 , належала [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори 26.06.2012 року (а.с.11-15). Згідно зі ст.1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом». Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України: «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті». Згідно з частини першої статті 1270 ЦК України: «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Як встановлено судом, позивач у листопаді 2019 року вирішила оформити на своє ім`я земельну ділянку після смерті своєї матері, звернулася до приватного нотаріуса, однак остання вказала відповідно до листа від 04.12.20219 року №509/01-16, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивач також вказала, що не змога вчасно звернутись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона є інвалідом І групи (самостійно не може пересуватися), постійно перебуває на лікуванні. З 2018 року проходить необхідну процедуру гемодіалізу тричі на тиждень в КНП «Одеський обласний центр нефрології та діалізу» (а.с.18-19) Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено: «За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними,непереборними,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено: «Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним». Суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворіє та є інвалідом ( не може самостійно рухатись), а тому вимоги підлягають задоволенню шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved