Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач 23.09.2020 року звернулася до суду з вказаним позовом до Кредитної спілки «Громада», посилаючись на те, що 08.08.2019 р. між нею та КС «Громада» був укладений договір №2002 про залучення строкового внеску (вкладу) у розмірі 76972,95 грн. члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення строком до 08.02.2020р. Строковий внесок здійснено на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру №3728 від 08.08.2019 року. У позові зазначено, що 04.03.2020 року позивач звернулася до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів та нарахованих відсотків за договором № 2002. Вимога не виконана в повному обсязі. Позивачу повернено частину вкладу в сумі 4973 грн., залишок вкладу складає 51 999,95 грн. Крім суми вкладу та нарахованих відсотків позивач вказує про наявність штрафних санкцій відповідно до ст. 625 ЦК України. Також вказує про заподіяння їй моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 20000,00грн. Просить стягнути з відповідача на її користь суму внеску (вкладу) на депозитному рахунку, проценти за договором, інфляційні нарахування та три проценти річних від простроченої суми за невиконання Договору та моральну шкоду . Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. З якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги позивача передчасними, такими що не враховують існуючу складну скрутну ситуацію і вимоги чинного законодавства, зокрема вимоги ст. 617 ЦК України в частині звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання внаслідок випадку або непереборної сили у зв`язку із запровадженням карантину, тобто наявністю форс-мажору. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.11.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 04.01.2021 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано заяву про усунення недоліків позовної заяви, з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на користь позивача 85 377,92 грн., з яких 51 999,95 грн. внесок (вклад), 10 587,19 проценти згідно договору, 2 790,78 грн. штрафні санкції та 20 000 грн. моральна шкода. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.01.2021 року постановлено про перехід від розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наведене справа розглядалась у відсутності сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.03.2021 року позов [PERSON] до КС «Громада» в частині вимог про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних у розмірі 2 790,78 грн. залишено без розгляду. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). 08.08.2019 р. між сторонами у справі був укладений договір №2002 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком 6 (шість) місяців. Днем початку строку дії є 08.08.2019р. Днем закінчення строку дії договору 08.02.2020р. Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1., 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 76972,95грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 28% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється в кінці дії Договору на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. На виконання умов договору вкладу позивачем внесені грошові кошти в сумі 76 972,95грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3728 від 08.08.2019 р. 04.03.2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу, належних їй коштів за договором № 2002, строк дії якого закінчився та нарахованих відсотків. Заяву позивача від 04.03.2020 року про повернення депозиту № 2002 та нарахованих відсотків, відповідач отримав 04.03.2020 року, що вбачається з штампу Кредитної спілки «Громада» із зазначенням вхідного №144. До відзиву відповідачем не долучено доказів реагування на заяви позивача про повернення сум депозитів та нарахованих і невиплачених відсотків за внесками (вкладами), що дає підстави вважати, що дані заяви залишено відповідачем без реагування та відповідно й без задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6 ст. 10 Закону України "Про кредитні спілки", членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про кредитні спілки"). Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Щодо твердження відповідача про наявність форс-мажорних обставин, то їх суд виходить з наступного. У п. 4.2. Договорів, зазначено перелік обставин, які сторони віднесли до таких, які не могли передбачити або запобігти, і на час їх дії сторони звільняються від виконання зобов`язань. Карантину в даному переліку немає. Доказів повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин з боку відповідача не надано. Зміни в договір № 2002 шляхом укладення додаткових угод, для врегулювання питання введення карантину сторонами не укладались. Сертифікат Торогово-Промислової палати про наявність форс-мажорних обставин відповідачем не долучено. Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин. Разом з тим саме по собі запровадження всеукраїнського карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Тобто особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором. Тобто при вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. На необхідність доведення обставин форс-мажору також вказується в Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980, яка набула чинності для України 01.02.1991. В статті 79 зазначеної Конвенції більше детально визначено порядок дій сторін щодо звільнення від відповідальності у випадку виникнення форс-мажору. Виходячи з наведенного, суд не бере до уваги твердження відповідача про неможливість виконання умов договору унаслідок настання форм-мажорних обставин. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У розрахунку позивача за договором № 2002, залишок суми вкладу становить 51 999,95 грн., 28%- 10 587,19 грн. Розрахунки надані суду позивачем є такими, що відповідають умовам договору. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми вкладу та процентів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню залишкова сума внеску за договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення в розмірі 51 999,95 грн. та невиплачені відсотки за ним в розмірі 10 587,19 грн. Позивачем в змісті позовної заяви зазначено, що їй було заподіяно моральну шкоду у вигляді душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та приниження її, тому оцінює розмір моральної шкоди в 20 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Факт, що людина зазнала моральної шкоди необхідно довести та встановити її розмір. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди експертом враховується ступінь і характер моральних та фізичних страждань. Відповідно доч.1ст.103ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Суд не може брати на себе обов`язки експерта. Так, при визначенні розміру моральної шкоди в ході проведення психологічної експертизи, наявність у експерта - психолога спеціальних знань, умінь, навичок, дає можливість розрахувати розмір збитку беручи до уваги не тільки об`єктивні обставини, але і суб`єктивні якості особи. При проведенні психологічної експертизи, експертом використовуються психологічні методики, спрямовані на обстеження індивідуально - психологічних властивостей людини (характер і рівень протікання психічних процесів, особистісних властивостей) і емоційних проявів під впливом певних життєвих подій, а також методик, які дозволяють структурувати особистісні психологічні аспекти, враховуючи конкретні обставини. Так, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи, що позивачем не заявлялось клопотання про призначення експертизи, беручи до уваги, що суд не може виконувати обов`язки експерта при визначені грошового еквіваленту моральної шкоди, що заподіяна позивачу, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоду в грошовому еквіваленті 20000 грн. Тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки [PERSON] як споживач, була звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial