Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У березні 2017 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 30 травня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3769-006/08Р, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 8404 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99 % річних з кінцевим строком повернення до 30 травня 2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30 травня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором заборгованість за цим договором станом на 30 січня 2017 року становить 2147,55 доларів США, що складається з: заборгованості за кредитом 1822,29 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 325,26 доларів США. Враховуючи вищевикладене банк за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість у розмірі 2147,55 доларів США за кредитним договором № 3769-006/08Р від 30 травня 2008 року та судові витрати у розмірі 1600 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи відповідно до вимог ч. 9\~ст. 74 ЦПК України, викликані до суду через оголошення в газеті "Урядовий курєр", в судове засідання не з"явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв"язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності відповідачів. \~\~\~\~ Так як відповідачі, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності у судове засідання не з'явилися, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30 травня 2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та[PERSON] укладено кредитний договір № 3769-006/08Р згідно якого[PERSON] отримала кредит у розмірі 8404 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99 % річних з кінцевим строком повернення до 30 травня 2015 року (а.с. 11-16). Згідно договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 3769-006/08Р від 30 травня 2008 року, який був укладений між Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк" та [PERSON] 20 лютого 2009 року, внесено зміни до кредитного договору № 3769-006/08Р від 30 травня 2008 року, відповідно до якого було змінено графік погашення кредиту, а саме до 10-го числа включно (а.с. 16). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк", як кредитором та [PERSON], як поручителем було укладено договір поруки № 3769-006/08Р, згідно з умовами якого, поручитель зобовязався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (а.с. 23-24). В порушення умов договору відповідач належним чином не повертала кошти, не сплачувала відсотки за користування кредитом, не слідкувала за залишком коштів, у зв'язку з чим позивач станом на 25 лютого 2016 року нарахував їй заборгованість загальний розмір якої становить 2147,55доларів США, що складається з: заборгованості за кредитом 1822,29 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 325,26 доларів США (а.с. 25). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, які виникли між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та[PERSON] є зобовязальними і регулюються нормами\~ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. ст. 599, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається зі змісту ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Як вбачається з норми ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма\~ст. 629 ЦК України\~прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, чітко прописані в\~ст. 554 ЦК України, а саме: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи,\~які\~спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. При вирішенні даного спору суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, закріплену в справі № 6-145цс14 від 24 вересня 2014 року, відповідно до якої грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей\~192,\~533 ЦК України\~та\~статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"\~вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. З огляду на вимоги ч. 2\~ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Національний банк України станом на 10 квітня 2017 встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти в тому числі за 1 долар США\~26,93грн (2147,55х26,93=57833,5215). Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, при цьому, враховуючи не надання позивачем відповідної Банківської ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з врахуванням зазначеного позивачем гривневого еквіваленту відповідної заборгованості, виходячи із зазначеного позивачем офіційного курсу гривні до долара США станом на день ухвалення рішення. Крім того, з відповідача, в силу ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.1, 2) в розмірі 1600 грн судового збору. Відомостей щодо витрат, понесених за оголошення в пресі позивач не надав. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, ч.2, 610, 612, 614, 634, 1048, 1050, 1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved