Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом в якому зазначив, що 29 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1791. На виконання даного договору Позичальник отримав кредит в сумі 17437,00 доларів США, строком на 84 місяці з терміном остаточного погашення не пізніше 29 листопада 2013 року, на придбання автомобіля. За користування кредитом, згідно умов договору встановлено плату у розмірі 11,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору укладено нотаріально посвідчений Договір застави майна. Також в забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору між [PERSON], Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 685 від 29 листопада 2006 року. Відповідачі належним чином умови кредитного договору не виконували, в результаті чого, станом на 01 вересня 2014 року існує заборгованість по Кредитному договору в сумі 15141,04 доларів США, з яких 11666,75 доларів США - заборгованість за кредитом, 96,41 доларів США - заборгованість за відсотками, 263,16 доларів США - заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту, 2,73 доларів США - заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту, 12,34 доларів США - сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції, 13,28 доларів США - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту, 1593,03 доларів США - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту. В зв'язку з вищевикладеним ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 15141,01 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1985,61 гривень в солідарному порядку. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши суду, що відповідачі порушили зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, надавши суду письмові заперечення. При цьому наполягав, що зобов'язання за кредитним договором позичальником виконані в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 525 - 527 ЦК України передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно з положеннями ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно зі ст. 543 ЦК України, при солідарному обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого із них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, поки їхній обов'язок не буде виконаний в повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі одним з боржників припиняє обов'язок інших солідарних боржників перед кредитором. Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1791 (а.с.30), відповідно до п.1.1 та п.1.2. якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 17437,00 доларів США строком на 84 місяці на придбання автомобіля. За користування кредитом, згідно умов договору встановлено плату у розмірі 11,5 % річних. На виконання даного договору, відповідно до п.3.3.3. позичальник повинен повернути Банку кредит в сумі 17437,00 доларів США. За п.3.3.4. кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в сумі 210 доларів США шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, перший платіж 29 грудня 2006 року, а в подальшому не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Останнє погашення кредиту здійснити не пізніше 29 листопада 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору укладено нотаріально посвідчений Договір застави майна (а.с.26). Також в забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору між [PERSON], Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 685 від 29 листопада 2006 року (а.с.32). Відповідно до п. 3.1. Договору поруки Поручитель відповідає по зобов'язанням за кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON], починаючи з 29 грудня 2006 року по 29 листопада 2013 року кожного місяця сплачував Банку визначені кредитним договором платежі на погашення кредиту в розмірі 210 доларів США, що загалом дорівнює 17437,00 доларів США, і що підтверджено в судовому засіданні представником позивача. Тобто на теперішній час заборгованість відповідача перед Банком відсутня, таким чином підстави для стягнення заборгованості з боржника. Протягом дії договору позивач жодним чином не повідомляв відповідачів про наявну заборгованість за кредитом. В судовому засіданні представник банку в обґрунтування позову пояснила, що заборгованість складається із платежу розміром 11980,10 доларів США, який відповідач повинен був сплатити як останній платіж по кредиту, про що йому та поручителю надсилалися відповідні листи. Разом з тим, аналіз наданого листування свідчить, що Банк лише пропонував позичальнику - відповідачу у справі [PERSON], здійснити перерахунок графіку погашення кредиту та відсотків та (або) пролонгацію строку дії Кредитного договору терміном до двох років. Але жодним пунктом кредитного договору не передбачено обов'язок відповідача [PERSON] сплатити останній платіж за кредитом в розмірі 11980,10 доларів США. Крім того, графік погашення кредиту між Банком та позичальником не складався та не узгоджувався, що також не заперечувалося сторонами. Посилання представника банку, що щомісячний ануїтетний платіж в розмірі 210 доларів є надто малим, був розрахований Банком помилково, без урахування процентів за користування кредитом, судом не приймається, бо помилка Банку не може бути підставою для стягнення з відповідачів суми, яка дорівнює 198 561,29 гривень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, заборгованість відповідача перед Банком відсутня, таким чином підстави для стягнення заборгованості як з боржника, так і з поручителя не ґрунтуються на законі, а тому в задоволенні позову повинно бути відмовлено в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed