Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] акціонерне товариство "АІСЕ Україна" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову зазначено, що 18 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено Угоду № 173827 та додатки № 1 та № 2, які є невід'ємними частинами угоди. 28 лютого 2008 року [PERSON] на підставі угоди отримав у власність автомобіль [PERSON] 42 2008 року випуску, державний знак [NUMBER]. У серпні 2008 року позивач здійснив заміну автомобіля на автомобіль ВАЗ 2107, в липні 2011 року замінив на ВАЗ 21099, а в подальшому зробив заміну на автомобіль Sens D4LC500, у звязку з цим станом на квітень 2016 року вартість автомобіля Sens D4LC500 становила 152750 грн. [PERSON], в свою чергу, зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків. Протягом січня 2008 року до квітня 2014 року [PERSON] сплачував щомісячні внески, а з травня 2014 року повністю припинив сплату. Позивач неодноразово намагався врегулювати ситуацію шляхом добровільного погашення боргу, проте позитивних результатів це не дало. Заборгованість складає 75460 грн. 94 коп. Також в забезпечення виконання зобов'язання за Угодою, між позивачем з одного боку та [PERSON] та [PERSON] (поручителі) з іншого боку було укладено договір поруки, згідно з яким поручителі зобов'язалися відповідати перед кредитором (позивачем) в повному обсязі за виконання зобов'язання боржником. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "АІСЕ Україна" заборгованість в сумі 75460 грн. 94 коп. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що його довірителем борг повністю погашено, тому у задоволенні просив відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомленні про час і місце слухання справи в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, позицій щодо заявленого до них позову не висловлювали. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, зазначає про таке. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 18 грудня 2007 року між ПАТ "АІСЕ Україна" та [PERSON] було укладено Угоду № 173827, згідно з якою ПАТ "АІСЕ Україна" взяло на себе обов'язок надати послуги щодо придбання [PERSON] автомобіля відповідно до умов, визначеним Додатком № 1 та № 2 до цієї Угоди. Додатком № 1 до угоди, який є невід'ємною частиною договору, визначено автомобіль, який мав придбати [PERSON] як учасник системи, а саме ЗАЗ Славута, визначено вступний внесок, щомісячний цілий чистий внесок, щомісячний внесок в оплату послуг, щомісячний внесок в оплату страхового платежу та плата за право на отримання автомобіля. Додатком № 2 до Угоди, який також є невід'ємною частиною договору, було визначено правила функціонування Автоплану, а саме мета системи Автоплан, порядок вступу до Автоплану, поточна ціна автомобіля, складові повного внеску, порядок сплати внесків та їх призначення, порядок надання права на отримання автомобіля. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язком для виконання сторонами. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши договір з ПАТ "АІСЕ Україна", [PERSON], отримав у власність автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, державний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.15) та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні. У справі також встановлено, що відповідно до положень п11.1 та п.11.3 ст.11 Додатку №2 до Угоди [PERSON] у серпні 2008 року здійснив заміну автомобіля на автомобіль ВАЗ 2107, в липні 2011 року замінив на ВАЗ 21099, а в подальшому зробив заміну на автомобіль Sens D4LC500, у звязку з цим станом на квітень 2016 року вартість автомобіля Sens D4LC500 становила 152750 грн. Проте в порушення умов договору [PERSON] припинив сплачувати щомісячні платежі, які повинні були сплачуватися щомісяця, всього 100 платежів, починаючи з дня укладення угоди. Розрахунком платежів підтверджується, що останній платіж за угодою було зроблено у квітні 2014 року. Всього було зроблено 83 платежів зі 100 необхідних (а. с. 11-13). Станом на 23 грудня 2016 року заборгованість становила 75460 грн. 94 коп. Окрім того встановлено, що 08 лютого 2008 року між ПАТ "АІСЕ Україна" (Кредитор) та [PERSON] та [PERSON] (Співпоручителі) було укладено договір поруки. Згідно з цим договором Співпоручителі зобов'язалися відповідати перед Кредитором в повному обсязі за виконання Боржником ([PERSON]В.) зобов'язань, що виникають з угоди № 173827 від 18 грудня 2007 року. Умовами договору поруки передбачено, що в разі невиконання Боржником зобов'язань за Угодою, Боржник і кожен із Співпоручителів відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (а. с. 14). Відповідно до положень ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи те, що доказів розірвання, припинення або визнання недійсним договору поруки, укладеного між ПАТ "АІСЕ Україна" та [PERSON] та [PERSON], сторонами не надано, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з боржника та поручителя як солідарних боржників законними та обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Будь-яких доказів на спростовування таких висновків суду відповідачами не надано. Крім того, слід зазначити, що [PERSON] звертався до суду з позовом до ПАТ "АІСЕ Україна" про розірвання договору про надання послуг з придбання автомобіля. Рішенням Полонського районного суду від 12 січня 2018 року у позові відмовлено. Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 26.03.2018 року дане рішення залишено в силі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що за подання позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1378 грн. (а.с.1), суд приходить до висновку, що понесені позивачем процесуальні витрати підлягають відшкодуванню відповідачами.

Outcome: approved