Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 05.05.2015 року помер її батько [PERSON], який був головою колгоспного двору розташованого за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Нова Прилука, вул. Травнева, 31 "а" (раніше вул. Першотравнева, далі колгоспний двір, будинковолодіння). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшов вищевказаний житловий будинок. Позивач як і інші спадкоємці за законом першої черги, [PERSON], [PERSON], [PERSON], спадщину прийняла. Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, яка відмовила їй у видачі нотаріального акту з тих підстав, що частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, яким вона просить визнати за нею право власності на 1/4 частки будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Позивач подала до суду заяву в якій повідомила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Відповідачі подали до суду заяву в якій зазначили, що позов визнають, розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.05.2015 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. З матеріалів Спадкової справи № 159/2015 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивач (а.с. 65), яка є спадкоємцем першої черги за законом (а.с. 6, 7). Спадщину також прийняла [PERSON] (а.с. 46, 55, 56), [PERSON] (а.с. 47, 53, 54) та [PERSON] (а.с. 48, 59, 60), які є спадкоємцями за законом першої черги. Інших спадкоємців судом не встановлено. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Нова Прилука, вул. Травнева, 31 "а" (раніше вул. Першотравнева). Для оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення тим, що об'єкт нерухомості належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Судом встановлено, що 06.09.1989 року виконком Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області видав на імя [PERSON] (голови господарства) Свідоцтво № 51 про право особистої приватної власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Нова Прилука, вул. Першотравнева, 31 "а", що відносилося до суспільної групи господарств "колгоспний двір". З довідки виконкому Новоприлуцької сільської ради № 1322 від 10.11.2016 року (а.с. 24) слідує, що станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") членами колгоспного двору (с. Нова Прилука, вул. Першотравнева, 31 "а") були [PERSON] та [PERSON] (останній був записаний його головою). Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР). З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що [PERSON], будучи головою господарства колгоспника мав право на частку в його майні нарівні з іншими його членами, тобто в розмірі ? частки домоволодіння. 08.08.1999 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 25). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яку у відповідності до статті 549 ч.1 п.1 ЦК УРСР прийняв її чоловік - [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які прийняли спадщину, судом не встановлено. Прийнявши спадщину після смерті дружини, [PERSON] у встановленому порядку її не оформив. З зазначеного слідує, що після смерті дружини [PERSON] став одноосібним власником домоволодіння по вулиці Першотравнева, 31 "а" в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області. 26.02.2016 року рішенням 4 сесії 7 скликання Новоприлуцької сільської ради (а.с. 21) змінено найменування вулиці "Першотравнева" на "Травнева". Відповідно до частини 1 статті 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що після смерті [PERSON] позивач успадкувала ? частки вказаного домоволодіння. Оскільки належність спадкового майна спадкодавцю доведена належними і допустимими доказами, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved