Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 18.06.2012 року звернулось ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" із позовною заявою [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 20.04.2007 року був укладений кредитний договір №014/0077/74/73510, за умовами якого ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" надало [PERSON] кредит в розмірі 79570 доларів США, яка зобов'язалась щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,5% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 20.04.2027 року. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по даному договору - видавши [PERSON] грошові кошти. В якості забезпечення зобов'язання по кредитному договору, між [PERSON] та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" був укладений договір поруки №014/0077/74/73510/01 від 20.04.2007 року, за умовами п.1.2 якого, [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням [PERSON] З умовами договору поруки Поручитель був ознайомлений та згодний. Згідно п.2.1 договору поруки №014/0077/74/73510/01 від 20.04.2007 року, у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. У зв'язку з тим, що відповідачі порушили умови зобов'язання, що випливають з кредитного договору, позивач 25.09.2012 року уточнивши позовні вимоги просив стягнути з відповідачів виниклу заборгованість за кредитним договором - станом на 18.05.2012 року, у загальному розмірі 69655,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ складає 556620,46 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] 16.08.2012 року подав до суду зустрічний позов до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПП «Прогрес Риелт», зазначивши третьою особою [PERSON], про припинення договору поруки №014/0077/74/73510/01 від 20.04.2007 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] Посилаючись на те, що 10.01.2006 року [PERSON] уклала договір інвестування №ЛВ/Р-2-265 з Приватним підприємством «Прогрес-Риелт». Предметом цього договору є інвестування новозбудованого майна, а саме квартири будівельний [ADDRESS]. Для виконання договірних обов'язків інвестування у квітні 2007 року вона уклала кредитний договір №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року з відповідачем ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та договір іпотеки щодо квартири будівельний [ADDRESS], яка є предметом інвестування. В забезпечення Кредитного договору [PERSON], [PERSON] уклав договір поруки №014/0077/74/73510/01 від 20.04.2007 року, згідно якого прийняв на себе обов'язки поручителя по кредитному договору. З [PERSON] [PERSON] перебуває у шлюбі з 23.05.2008 року, проживають спільно та виховують доньку. Посилаючись на п. 24 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. та ч.4 ст. 559 ЦК України [PERSON] просив припинити спірний договір поруки. Співвідповідач [PERSON] також 16.08.2012 року подала до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПП Прогрес Риелт», вказавши третю особу [PERSON], про заміну боржника [PERSON] по кредитному договору №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року, на Приватне підприємство «Прогрес-Риелт» з відчуженням залогового майна, а саме квартири будівельний [ADDRESS] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона - [PERSON] 10.01.2006 року уклала договір інвестування №ЛВ/Р-2-265 з Приватним підприємством «Прогрес-Риелт». Предметом цього договору є інвестування новозбудованого майна, а саме квартири будівельний [ADDRESS]. Для виконання договірних обов'язків договору інвестування №ЛВ/Р-2-265, у квітні 2007 року вона уклала кредитний договір №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та договір іпотеки щодо квартири будівельний [ADDRESS], яка є предметом інвестування. [PERSON] зазначає, що її обов'язки за Договором інвестування №ЛВ/Р-2-265 були виконані в повному обсязі, а саме сплачені грошові кошти. Так згідно п.4.4 Договору інвестування орієнтовний строк закінчення будівництва і здачі об'єкту в експлуатацію: 4-й квартал 2007 року, яке не виконано по теперішній час. Щодо питання по реальних строках закінчення будівництва та здачі об'єкту ПП «Прогрес-Риелт» не надає ніяких відомостей. [PERSON] вказує, що з 4-го кварталу 2008 року погіршилося її фінансове становище, їй доводиться орендувати квартиру та сплачувати періодичні платежі по кредитному договору, які вона сумлінно здійснювала до кінця 2011 року. В 2010 році [PERSON] народила дитину та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, як наслідок їх сім'я не має ніякої можливості сплачувати ні відсотки, ні обов'язкові платежі по кредитному договору, тому вона звернулась до суду з вказаним позовом. Представник позивача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" за довіреністю - Слобода О.М. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги банку підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, та у задоволенні зустрічних позовів [PERSON] та [PERSON] просила відмовити повністю. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - [PERSON], за ордером та витягом з угоди [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не визнала, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не визнав, свої зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов п.1.1. кредитного договору №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року, укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], Банк, як Кредитор надав Позичальнику [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 79570 (сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят) доларів США, Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, згідно умов Договору та Тарифів Банку, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені Договором. Пунктом 1.2. Договору визначено, що кредит надається на строк по 20.04.2027 року (включно) та п. 1.4 встановлено, що ставка за користування кредитом складає 14,5% річних. Відповідно до п.2.1. Кредитні кошти призначені для використання на купівлю житла на первинному ринку. Забезпечення зобов'язань Позичальника за цим договором є майнові права на інвестиційний договір з ТОВ «Прогрес-Риелт» (об'єкт інвестування квартира [ADDRESS]. Згідно п. 6.5 кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадку невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечуються погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором. Пунктом 10.1 кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. За договором поруки №014/0077/74/73510/01 від 20.04.2007 року, укладеного між [PERSON], як Поручителем та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" п.1.2 Сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням Боржника - [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року, а саме повернути кредит у розмірі 79570 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Пунктом 1.4. встановлено, що Поручитель зобов'язується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання Боржником своїх зобов'язань перед Банком, та п.1.5.1 зазначено, що Поручитель підтверджує, що він ознайомлений з положеннями Кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати Поручителем за борговими зобов'язаннями. Згідно п.2.1 договору поруки №014/0077/74/73510/01 від 20.04.2007 року, визначено, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Та п. 4.1. визначено, що цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі. Також поруки припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов'язання не пред'явить вимоги до Поручителя (п.4 ст. 559 ЦК України). Досліджуючи Договір поруки №014/0077/74/73510/01 від 20.04.2007 року укладений між [PERSON], як Поручителем, та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та зустрічні позовні вимоги [PERSON] про припинення договору поруки, суд вважає, зо зустрічні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. [PERSON] просить припинити договір поруки на підставі п. 24 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. та ч.4 ст. 559 ЦК України Так, п.24 Постанови №5 визначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Та ч. 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Судом встановлено, що п. 4.1. Договору поруки визначено, що цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі. Умовами пункту 1.2. Кредитного договору №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року визначено, що кредит надається на строк по 20.04.2027 року (включно). Тобто з аналізу умов Кредитного договору №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року та договору поруки до нього вбачається, що термін виконання зобов'язань сторонами визначено 20.04.2027 року, у зв'язку з цим відсутні підстави дострокового припинення договору поруки №014/0077/74/73510/01 від 20.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 20.04.2007 року між [PERSON], як Іпотекодавцем, та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1517, предметом іпотеки за умовами п.1.2. Договору іпотеки - є майнові права на квартиру №296, розрахунковою площею 89,23 кв.м., що розташована на 17 поверсі секції №2 житлового будинку з офісними приміщеннями, що будується за адресою: [ADDRESS], будівництво якої не завершено. Майнові права на квартиру підтверджуються Договором №ЛВ/Р-2-265 про інвестування, який укладений 10.01.2006 року між Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» та Іпотекодавцем. Досліджуючи зустрічний позов [PERSON] про заміну боржника по кредитному договору, суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. З аналізу Кредитного договору №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року вбачається, що між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» виникли договірні зобов'язання, відповідно до ст. 520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. За поданими письмовими запереченнями Банк зазначив, що вважає недоцільною заміну боржника, оскільки умовами кредитного договору не передбачена можливість заміни боржника компанією-забудовником, та укладаючи кредитний договір [PERSON] самостійно обирала для себе умови кредитування та була попереджена про можливі валютні ризики. Згідно Договору №ЛВ/Р-2-265 про інвестування, укладеного 10.01.2006 року між Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» та [PERSON], п.1.2 вбачається, що за своїм правовим змістом Договір є договором купівлі-продажу майнових прав відносно ЦК України. Пунктом 7.5. визначено, що за прострочення передачі об'єкту інвестування підприємство сплачує інвестору штраф у розмірі 0,5% від суми договору. Посилання [PERSON] на неналежне виконання ПП «Прогрес-Риелт» взятих на себе зобов'язань, що порушило її права, та є підставою заміни боржника, суд вважає необгрунтованими, так як її взаємовідносини з компанією-забудовником, регулюються іншими договірними умовами та нормами законодавства, ніж правовідносини, що виникли між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», внаслідок укладання кредитного договору. Водночас, суд враховує, що згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В зв'язку з цим зустрічні позовні вимоги [PERSON] про заміну боржника по кредитному договору - не підлягають задоволенню. Відповідно до п.1.3. Статуту Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Протокол № 3б-45 від 14.10.2009 р., ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». За свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 №646961 від 05.11.2009 р. зміну найменування Банку зареєстровано у Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. З поданих доказів та розрахунків заборгованості за кредитом, судом встановлено, що відповідачі порушили умови кредитного договору №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року та взяті на себе зобов'язання, в частині щомісячної сплати відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами. В результаті неналежного виконання договірних обов'язків станом на 18.05.2012 року у відповідачів утворилась заборгованість перед Банком за кредитним договором №014/0077/74/73510 від 20.04.2007 року у загальному розмірі 69655,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 556620 (п'ятсот п'ятдесят шість тисяч шістсот двадцять) гривень 46 коп., та яка складається із: 498011 (чотириста дев'яносто вісім тисяч одинадцять) гривень 83 коп. - заборгованість за кредитом; 28738 (двадцять вісім тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 99 коп. - заборгованість за відсотками; 14777 (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 84 коп. - пеня за прострочення тілу кредиту; 15091 (п'ятнадцять тисяч дев'яносто одна) гривня 80 коп. - пеня за прострочення відсотків по кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частин позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому відповідно до ст. 543 ЦК України кредитору належить право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині дострокового повернення кредитних коштів є правомірними. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3219 (три тисячі двісті дев'ятнадцять) гривень, що підтверджується платіжним дорученням №3347 від 06.06.2012 року, доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє первинний позов, стягує в солідарному порядку з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором і пропорційно понесені судові витрати, та відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved