Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про стягнення 15 316,73 грн., безпідставно отриманого страхового відшкодування, стягнення 1762, 00 грн. витрат по оплаті судового збору, мотивуючи тим, що 01.06.2017 року між ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4469612. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Mersedes Benz ML 250 д.н. [NUMBER] . Строк дії Договору до 01.06.2018 року. 01.10.2017 року на а/д Тисмениця - Івано-Франківськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля Mersedes Benz ML 250 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Grand Scenic д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За вчинення ДТП на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення. Згідно постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2017 року по справі № 352/1823/17 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, щодо [PERSON] було закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" за полісом страхування № АК/4469612 від 01.06.2017 p., по даній ДТП було притягнуто до адміністративної відповідальності лише за ст. 122-4 КпАП України за залишення місця пригоди згідно Постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.17 р. у справі № 352/1779/17. 29.12.2017 року відповідачем [PERSON] було подано до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" заяву про виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля Renault Grand Scenic д.н. [NUMBER] в ДТП 01.10.17 року відповідно до умов полісу страхування № АК/4469612 від 01.06.2017 pоку. На підставі даної заяви та ремонтної калькуляції № 17-130658 від 29.12.17 р. позивач виплатив відповідачу страхове відшкодування в розмірі 15 316, 73 грн. Дана сума відшкодування була перерахована відповідачу згідно платіжного доручення № 3P000316 від 03.01.2018 року. Однак після виплати страхового відшкодування позивачу стало відомо, що згідно Постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.03.2018 року по справі № 352/1823/17 Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2017 року відносно [PERSON] скасовано. Позивач вважає, що вищевказана ДТП - не є страховим випадком, оскільки цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за полісом страхування № АК/4469612 від 01.06.2017 р. ( [PERSON] ), - не настала, оскільки згідно Постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.17 року у справі № 352/1779/17 його було притягнуто до адміністративної відповідальності лише за залишення місця ДТП (за ст.122-4 КпАП України), а не за його спричинення (за ст.124 КпАП України). Крім того постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.17 року у справі № 352/1823/17 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, щодо [PERSON] у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, було скасовано апеляційним судом. Таким чином [PERSON] отримав страхове відшкодування в розмірі 15 316, 73 грн. без належних на те законних підстав. 07.06.2018 року відповідачу направлено претензію про повернення безпідставно отриманого страхового відшкодування. Однак відповідач надіслав відмову у поверненні страхового відшкодування. Просить постановити рішення яким стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" суму безпідставно отриманого страхового відшкодування у розмірі 15 316, 73 грн. Та суму сплаченого судового збору у розмірі 1762, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити (а.с.159). Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити по мотивах викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.46-49). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив (а.с. 138) Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 01.06.2017 року між ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4469612. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Mersedes Benz ML 250 д.н. [NUMBER] . Строк дії Договору до 01.06.2018 року (а.с.6). 01.10.2017 року на а/д Тисмениця - Івано-Франківськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля Mersedes Benz ML 250 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Grand Scenic д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За вчинення ДТП на [PERSON] було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП України (а.с.7,8). Згідно постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.17 року відповідача було визнано винним у ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.9). Як вбачається з постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.12.17 року, яка набрала законної сили 12.12.2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП щодо [PERSON] закрити у звязку із відсутністю складу правопорушення. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. (а.с.11-12). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 29.12.2017 року [PERSON] звернувся до ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" із заявою про страхове відшкодування (а.с.15). На підставі даної заяви та ремонтної калькуляції № 17-130658 від 29.12.17 р. позивач виплатив відповідачу страхове відшкодування в розмірі 15 316, 73 грн. Дана сума відшкодування була перерахована відповідачу згідно платіжного доручення № 3P000316 від 03.01.2018 року (а.с.18-20, 24,26). 13.10.2017 року ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп" складено акти огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с.22-23). Як вбачається з страхового акту № 170000130658 сума страхового відшкодування [PERSON] становить 15 316, 73 грн. (а.с.25). Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.03.2018 року, постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2017 року в частині ст.124 КУпАП України скасовано, справу в цій частині закрито на підставі ст.247 п.7 КУпАП за строком давності (а.с.13). Згідно п.7 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Відповідо до ст.38 КУпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Таким чином, враховуючи вищевикладене, п.7 ст.247 КУпАП України не спростовує вини відповідача. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 32.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбаченихстаттею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Відповідно до 1212 ЦК України, визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.1 ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути безпідставно набуте майно в натурі. 07.06.2018 року відповідачу направлено претензію про повернення безпідставно отриманого страхового відшкодування. Однак відповідач надіслав відмову у поверненні страхового відшкодування (а.с.27,28). Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1191,1192,1194,1212,1213 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, ЦПК України,

Outcome: approved