Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

В грудні 2019 року АТ "КРЕДОБАНК" (далі Банк) звернулося до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивують тим, що 23 квітня 2019 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-188027, за умовами якого Банк надав відповідачці кредит на поточні потреби в сумі 106940,00 грн. строком кредитування 60 місяців терміном до 22 квітня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,99% річних. Відповідачка в свою чергу зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами у вигляді сталого ануїтетного платежу розміром 3973 грн. щомісячно, відповідно до графіку платежів. Проте відповідачка свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 22 листопада 2019 року виникла заборгованість у розмірі 128118,86 грн., яка складається з 106236,43 грн. заборгованості за кредитом, 20079,03 грн. заборгованості за відсотками, та 1803,40 грн. пеня. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором кредиту № CL-188027 від 23.04.2019 року в сумі 128118,86 грн. та понесені судові витрати, а саме 1921 грн. судового збору, 16655 грн. витрати на професійну правничу допомогу, та 5000 грн. витрати у зв"язку із явкою представника позивача до суду. Учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повнітю. Відповідачка також надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги визнала частково, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 128118,86 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16655 грн. та 5000 грн. у зв"язку з явкою представника позивача до суду, просила відмовити, оскільки вимоги у вказаній часині не обґрунтовані належними доказами. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 23 квітня 2019 року між АТ "КРЕДОБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-188027, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти на поточні потреби в сумі 106940 грн. на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] відкритий у відділенні пр.Центральний, 55 у м. Миколаїв зі сплатою 36,99% річних за користування кредитом - п.4.1 Договору (а.с.15-19). Відповідно до умов п.1 Договору, Банк зобов"язався надати у власність позичальниці грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальниця зобов"язалася використати кредит на цілі, вказані в Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Виконання позивачем взятих на себе зобов`язань підтверджується меморіальними ордерами № 22731067 на суму 27313,63 грн., № [NUMBER] на суму 26978,17 грн., та № [NUMBER] на суму 52648,20 грн. від 23 квітня 2019 року (а.с.27-29). В свою чергу [PERSON] відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, взяла на себе зобов`язання повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені цим Договором та додатками до нього. Пунктом 4.1 Договору, сторони погодили, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 36,99% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п.4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов договору. На виконання умов п.2.7 Договору, банк відкрив позичальниці транзитний рахунок для повернення кредитних коштів (при достроковому погашенні кредиту або його частини) № [NUMBER] . Пунктом 6.2 Договору визначено, що позичальник здійснює погашення забогованості за кредитним договором відповідно до Графіку платежів, який є додатком №1 до кредитного договору (а.с.20). Всього позичальник зобов"язався здійснити 60 щомісячних платежів по 3973 грн. щомісячно кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 23.04.2019 до 22.04.2024 погашаються в однаковому порядку. Пунктом 6.3.1. Договору встановлено, що для здійснення належного погашення кредиту позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленої графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій Банку, передбачених п.2.9. договору. Відповідно до п.7.1 договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов"язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% (відсотків) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання. В порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов"язання не виконувала, у зв"язку з чим, станом на 22.11.2019 року, за наданим позивачем розрахунком, у неї виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 128118,86 грн., з яких: 106236,43 грн. - сума заборгованості за кредитом; 20079,03 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1803,40 грн. - пеня за період з 25.06.2019 по 24.10.2019 (а.с.37-38). Про неналежне виконання відповідачкою кредитних зобов`язань перед АТ "КРЕДОБАНК" також свідчить витяг із руху коштів на кредитному рахунку № [NUMBER] , відкритого на [PERSON] з 23.04.2019 по 22.11.2019 (а.с.30). Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.3.3. Договору банк вправі відмовити у виплаті позичальнику кредиту або його частини та/або припинити кредитування позичальника у випадках несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту), порушення позичальником істотних умов кредитного договору, зокрема, невиконання позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором. Пунктом 6.9. Договору визначено, що банк у випадках, передбачених п.3.3. Договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п.6.10 договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п.6.9 цього розділу, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно п.п.3.3.2, 3.3.3. договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальнику не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. Як вбачається із матеріалів справи, 10 жовтня 2019 року, в порядку досудового врегулювання, позивач направляв на адресу відповідачки претензії з вимогою добровільно погасити борг за кредитним договором, як зареєстрованим місцем проживання, так і за останнім відомим фактичним місцем проживання, вказаного відповідачкою в анкеті-заяви на отримання готівкового кредиту (а.с.31-36). Проте, відповідачкою дану вимогу не виконано та заборгованість не погашено. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у заявленому розмірі. За правилами ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не надано документального підтвердження робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, в матеріалах справи міститься лише попередній (орієнтовний) розрахунок таких витрат, тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: partial