Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, мотивуючи його тим, що 17.11.2004 р. вони отримали свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], в якій вони зареєстровані та постійно проживають, але звернувшись до КП "Сумське міське БТІ" для отримання свідоцтва і подальшої реєстрації права власності, їм пояснили, що воно відсутнє. 18.03.2014 р. позивачка [PERSON] звернулась до управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради з заявою про видачу нового свідоцтва про право власності на житло, але їй видали оригінал свідоцтва про право власності на житло від 17.11.2004 р. Маючи на меті зареєструвати право власності на зазначену квартиру позивачі звернулись в Реєстраційну службу Сумського міського управління юстиції, але отримали рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 12167789 від 04 квітня 2014 року, в зв'язку з тим, що на квартиру за адресою: [ADDRESS] 03.09.2013 року зареєстровано право власності за іншим власником на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 8850751, виданого Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області. Право власності зареєстровано за територіальною громадою м. Суми на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 8850751 від 03.09.2013 року. Рішенням від 23 квітня 2008 року № 1430-МР Сумської міської ради внесені зміни до рішення Сумської міської ради від 24.12.2003 року № 666-МР і рішення викладено у такій редакції: Оформити право власності на квартиру, зазначену у п. 1 цього рішення, з видачею свідоцтва про право власності за комунальною власністю територіальної громади міста Суми в порядку, встановленому чинним законодавством. Саме зазначене рішення і було підставою для реєстрації права власності квартиру у [ADDRESS] за територіальною громадою м. Суми. Тому, позивачі вважають рішення від 23 квітня 2008 року № 1430-МР Сумської міської ради, яким внесені зміни до рішення Сумської міської ради від 24.12.2003 року № 666-МР і яке було підставою для реєстрації права власності квартири за адресою: [ADDRESS] за територіальною громадою м. Суми, та свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 8850751 від 03.09.2013 року є незаконними та просять їх скасувати. Позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 17.11.2004 р. позивачі отримали свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], в якій вони зареєстровані та постійно проживають, що підтверджується копією свідоцтва про право власності, довідкою /а.с.11, 68/. Рішенням від 23 квітня 2008 року № 1430-МР Сумської міської ради внесені зміни до рішення Сумської міської ради від 24.12.2003 року № 666-МР і рішення викладено у такій редакції: Оформити право власності на квартиру, зазначену у п. 1 цього рішення, з видачею свідоцтва про право власності за комунальною власністю територіальної громади міста Суми в порядку, встановленому чинним законодавством. Саме зазначене рішення і було підставою для реєстрації права власності квартири за адресою: [ADDRESS] за територіальною громадою м. Суми. 03.09.2013 року, на підставі вищевказаного рішення, зареєстровано право власності за територіальною громадою м. Суми на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 8850751, виданого Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що на момент винесення оскаржуваного рішення, позивачам було видано свідоцтво про право власності на житло, про що був обізнаний Департамент комунального майна та приватизації, який є структурним підрозділом Сумської міської ради. Вкидане позивачам свідоцтво про право власності на житло не має граничного строку дії, в судовому порядку не скасовано, недійсним не визнавалося. Отже, незважаючи на ті обставини, що позивачі були зареєстровані у спіроній квартирі тривалий час, мали пріоритетне право на приватизацію квартири, відносно одного приміщення органом місцевого самоврядування було винесено два взаємовиключних рішення, чим порушено права позивачів на оформлення права власності на квартиру. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом (п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав"). Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому необхідно визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради № 1430-МР від 23 квітня 2008 року, яким внесені зміни до рішення Сумської міської ради № 666-МР від 24.12.2003 року. Враховуючи, скасування вказаногот рішення як правової підстави для набуття територіальною громадою м. Суми права воласності на квартиру, також слід визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 8850751 від 03.09.2013 року на квартиру за адресою: [ADDRESS], яким зареєстровано право власності за територіальною громадою м. Суми, скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та згідно Законом України "Про власність", ст.ст. 203, 215, 393 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved