Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі свого представника [PERSON] , який діє на підставі довіреності ВРХ № 844895 від 20.12. 2012 року, 29.03. 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], залучивши в якості третьої особи ЖЕД № 204 Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, уточнюючи та обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Будинок знаходиться у віданні та на балансі ЖЕД № 204 Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва в результаті халатного відношення до проведення робіт по ремонту санітарно- технічного устаткування найманими працівниками, відповідачами, у період з 01 вересня по 07 вересня 2012 року у момент її відсутності, була залита водою її квартира, а саме були помітні сліди залиття на стелі, станах та підлозі в коридорі, кухні, кімнаті, ванній кімнаті, туалеті, а також була залита електропроводка та електророзетки в квартирі. Внаслідок залиття квартири їй було завдано майнову шкоду, шляхом пошкодження належного їй майна, а саме: затоплено та пошкоджено стелю, стіни та підлогу в коридорі, кухні, кімнаті, ванній кімнаті, туалеті, а також була залита електропроводка та електророзетки в квартирі, в тому числі пошкоджено гіпсокартон, який від води набряк, фарбування містить сліди підтікання та величезні плями, побілка також містить сліди підтікання та величезні плями, ламінована підлога від води набрякла, двері від води набрякли, вікна метало пластикові від попадання води в середину стали погано відчинятись, залиті водою електропроводка та електророзетки можуть призвести до короткого замикання та пожежі в зазначеній квартирі, меблі від води набрякли, тобто все майно належне їй, яке знаходилось за адресою у [ADDRESS], в результаті затоплення ( залиття водою) - пошкоджено, а тому потребує ремонту або заміни. Згідно з актом комісії ЖЕД № 204 Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва від 07.09.2012 року, залиття квартири сталося 07.09. 2012 року з вини мешканців квартири 22, власниками якої є : [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , в результаті халатного відношення до проведення робіт по ремонту санітарно- технічного устаткування найманими працівниками. Згідно експертного висновку ТОВ «Агенство Експертної Оцінки» від 13 вересня 2012 року вартість відновлювального ремонту квартири для відшкодування матеріальних збитків спричинених залиттям квартири та з урахуванням вартості робіт по проведенню ремонту квартири та з урахуванням вартості робіт по проведенню ремонту складає 91 355 ( дев'яносто одна тисяча триста п'ятдесят п'ять) гривень. В добровільному порядку відповідачі відмовилися відшкодувати збитки. Разом з тим нею були понесені додаткові витрати, за проведення експертного дослідження оцінки збитків від залиття квартири нею було оплачено у розмірі 2 400 гривень, а також 4000 гривень за надання правової допомоги та витрати на сплату судового збору у розмірі 1077 гривень 55 коп., крім того, їй була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 10 000 ( десять тисяч) гривень, які і просить стягнути на її користь солідарно з відповідачів. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] уповноважений за довіреністю ВРХ № 844895 від 20.12. 2012 року ( а.с. 65; 79; 116) та на підставі договору про надання правової допомоги від 22.11. 2012 року ( а.с. 46 -47) уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах, стягнути солідарно матеріальну шкоду з відповідачів в розмірі 93 755 ( дев'яносто три тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) гривень, моральну шкоду у розмірі 10 000 ( десять тисяч) гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 ( чотири тисячі) гривень та судовий збір у розмірі 1 077 ( одну тисячу сімдесят сім) гривень 55 копійок. Представник відповідачки № 1 [PERSON] - адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання адвокатом правової допомоги від 30.04. 2013 року ( а.с. 68) позовні вимоги не визнали, надавши свої письмові заперечення від 24.07. 2013 року ( а.с. 84-86) та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідачі № 2 [PERSON] та № 3 [PERSON] належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи , у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких письмових заяв через загальну канцелярію від останніх не надійшло, а тому суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачів № 2 та № 3 у відповідності до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України. Третя особа: ЖЕД № 204 Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи ( т.1, а.с. 232) не направила в судове засідання свого представника, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв від останньої не надходило. Вислухавши пояснення сторін, допитавши експерта [PERSON] 03.12. 2013 року ( т. 1 а.с.158 -160), дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, висновок експерта за результатами проведення судової будівельно- технічної експертизи від 14.07. 2014 року за № 743/14-43 ( т.1, а.с. 194 -221), судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] проживає в однокімнатній квартирі [ADDRESS] з 26.05. 2009 року ( т.1, а.с.4) . Вказана квартира належить їй на праві власності ( а.с.6). Вищезазначена квартира розташована на першому поверсі багатоповерхового будинку. 07.09.2012 року , як вбачається з пояснень представника позивача [PERSON] , який діє в інтересах позивачки [PERSON], на підставі довіреності ВРХ № 844895 від 20.12. 2012 року в судовому засіданні , його довірителька після відпустки повернулася додому та виявила, що її квартира залита водою. Того ж дня вона звернулася до ЖЕД № 204 і комісія у складі головного інженера ЖЕД № 204 [PERSON]- голови комісії, майстра РЕД № 4 [PERSON], майстра ремонтної дільниці [PERSON], слюсаря- сантехніка [PERSON], за участю мешканця квартири № 9 [PERSON], після обстеження квартири [ADDRESS], 07.09. 2012 року склали акт, де в результаті обстеження квартири 9 виявлено сліди залиття із квартири 22, а саме: - коридор: стеля - гіпсокартон; стіни -фарбування; - кухня: стеля - побілка; стіни -фарбування; - кімната: стеля - гіпсокартон; стіни -фарбування; підлога- ламінат; вікна - метало пластикові; - ванна: стеля - побілка; - туалет: стеля - побілка; двері - набрякли; залита електропроводка та розетки в квартирі. Причиною залиття в акті про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, каналізації від 07.09. 2012 року, затвердженого начальником ЖЕД № 204 [PERSON] ( т.1, а.с. 7; 146) халатне відношення мешканців квартири № 22 до сантехобладнання ( проводились роботи по ремонту сантехобладнання в кв. 22 найманими працівниками). Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що для настання відповідальності у вигляді відшкодування завданої шкоди, необхідна наявність вини особи у заподіянні шкоди, а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою. Як вбачається з акту від 07. 09. 2012 року ( т.1, а.с. 7) при обстеженні квартири № 9 після залиття , яке сталося з вини відповідачів пошкоджено: - коридор: стеля - гіпсокартон; стіни -фарбування; - кухня: стеля - побілка; стіни -фарбування; - кімната: стеля - гіпсокартон; стіни -фарбування; підлога- ламінат; вікна - метало пластикові; - ванна: стеля - побілка; - туалет: стеля - побілка; двері - набрякли; залита електропроводка та розетки в квартирі. причиною залиття, зазначено в акті, халатне відношення мешканців квартири № 22 до сантехобладнання ( проводились роботи по ремонту сантехобладнання в кв. 22 найманими працівниками). Вказані обставини підтверджені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.11. 2013 року за позовом [PERSON] до КП «Дирекція замовника з Управління житловим господарством Дарницького району м. Києва про визнання незаконним акту, згідно якого [PERSON] не спростовувала факт залиття, а лише не згодна була з діями окремих працівників щодо складання акту. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини , визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Твердження представника відповідача № 1 [PERSON] про відсутність вини відповідачів в залитті квартири, та також те, що їх квартира не була джерелом залиття квартири, так як , з акту комісії ЖЕД № 204 від 07.09. 2012 року не вбачається, що у залитті квартири та заподіянні шкоди винні відповідачі, оскільки не було проведено обстеження квартири відповідачів, причини залиття встановлені комісією безпідставно, відсутні висновки про те, хто заподіяв шкоду, судом не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу рішення, так як вони спростовуються та суперечать зібраним по справі доказам. Разом з тим відповідачі та їх представник [PERSON] не позбавлені були можливості надати відповідні доводи та заперечення стосовно вищезазначеного акту про залиття. З огляду принципу диспозитивності, встановлений ст. 11 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і не може з власної ініціативи здійснювати пошук та збирати докази. У той же час особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд, відповідно до ч.3 ст. 10, ч.2 ст. 27, статей 60, 131 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З вимог ст. 1192 ЦК України вбачається, що розмір збитків які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи (ч.1). Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів (ч.2 ). В сенсі цих положень - ніякий доказ не має переваги перед другим, а судове рішення постановляється з урахуванням всіх доказів. Позивачкою та її представником [PERSON] суду наданий висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири № 9 після її залиття, яка розташована за адресою [ADDRESS] , виконане ТОВ" Агенство Експертної оцінки" в особі його директора [PERSON] та оцінювача [PERSON] від 17.09. 2012 року у відповідності з яким за результатами аналізу інформації, які є в розпорядженні, дозволяють зробити висновок, що вартість проведення відновлювального ремонту ( з податком на додану вартість становить 91 355 ( дев'яносто одну тисячу триста п'ятдесят п'ять) гривень( т. 1, а.с. 10-43). Допитаний в судовому засіданні директор ТОВ" Агенство Експертної оцінки"[PERSON], був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України, 03.12. 2013 року пояснив суду, що для визначення вартості відновлювального ремонту використовувалась інформація та документація надана заявником та згідно результатів візуального обстеження, оцінювачем було складено кошторисну документацію на ремонтно-оздоблювальні роботи по відновленню квартири [ADDRESS], згідно національного стандарту № 1 " Загальні засади оцінки майна майнових прав" та № 2 " Оцінка нерухомого майна" ( т.1, а.с. 158; 159-160). Відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. На виконання зазначеного припису процесуального закону за клопотанням представника відповідачки № 1 - [PERSON] була призначена та проведена судова-будівельно-технічна експертиза. Отже, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно- технічної експертизи від 14.07. 2014 року за № 743/14-43 ( т.1, а.с. 194 -227), вартість відновлювального ремонту квартири № 9, розрахована згідно вимог нормативної документації автоматичним способом, з переліком мінімально необхідних ремонтно-будівельних робіт в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає 30 252 ( тридцять тисяч двісті п'ятдесят дві) гривні ( додаток 2 - т.1, а.с. 220- 227), разом з тим позивачка не заявляє вимог щодо відшкодування вартості відновлювального ремонту. Проте, заявляє вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири [ADDRESS], що мало місце 07.09. 2012 року, отже, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно- технічної експертизи від 14.07. 2014 року за № 743/14-43 ( т.1, а.с. 194 -227), вартість заподіяної матеріальної шкоди на момент проведення дослідження складає 28 530 ( двадцять вісім тисяч п'ятсот тридцять) гривень, розрахована згідно вимог нормативної документації автоматичним способом, з переліком мінімально необхідних ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструктивних елементів або їх частин до належного технічного стану з врахуванням фізичного зносу опоряджувальних матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження ( додаток № 1, т.1, а.с. 212 - 210). Згідно приписам статті 66 Цивільного процесуального кодексу України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті цих висновків та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. З урахуванням наведеного, суд приймає в якості належного та допустимого доказу по цій справі висновок експерта [PERSON] № 743/14-43 від 14.07.2014 року. Оскільки, у висновку ТОВ" Агенство Експертної оцінки" в особі його директора [PERSON] та оцінювача [PERSON] від 17.09. 2012 року зазначений кошторис містить перелік таких робіт, які не зазначені в акті обстеження від 07.09. 2012 року та мають вичерпний перелік пошкоджень, які сталися в квартирі позивачки внаслідок залиття. В кошторисі ( т.1, а.с. 31 зв. - 32) , під графою IV будівельні матеріали, вироби і конструкції п. 36 - демонтаж та монтаж кухонної меблі, зазначена сума 15 321 гривень 49 коп.; п. 37 - заміна шафи-купе та комоду 2 штуки х 5 100 гривень = 10 200 гривень; п. 38. - заміна комода, дзеркала 1 комплект, становить 2 145 гривень 47 коп, а разом вартість зазначених меблів складає 27 666 ( двадцять сім тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 96 коп., представником позивачки в судовому засіданні не доведено належними доказами саме з чого складається зазначена сума, з яких вихідних даних вона походить ( кількість, розмір, матеріал), як того вимагає ст. 60 ЦПК України, таким чином вказана сума повинна бути виключена з загальної вартості заподіяної шкоди внаслідок залиття, зазначеної позивачкою у позовних вимогах. Таким чином, внаслідок залиття квартири, позивачці, як власнику, була завдана реальна матеріальна шкода у розмірі 28 530 ( двадцять вісім тисяч п'ятсот тридцять) гривень яка і підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Згідно вимог ст. 23 ч.1, 2 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на те, що відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, проте позивачкою та її представником не надано документального підтвердження навіть звернення її за наданням медичної допомоги, в тому числі з приводу її нервового стану, безсоння чи т.п.. Моральна шкода полягає також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, проте позивачка та її представник не надали доказів, щодо негативних наслідків, суду належним чином не доведено та вважає завищеною суму моральної шкоди, яку позивачка оцінила в 10 000 гривень. На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що позовні вимоги щодо моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень, оскільки саме по собі залиття квартири, це є для потерпілої від залиття відповідачів безумовний стрес і порушення звичайного способу життя, оскільки тягне за собою пошкодження в квартирі і в зв'язку з цим певні незручності. Крім того, щодо відшкодування позивачці витрат на правову допомогу слід зазначити, що, оскільки представник позивача приймав участь як представник, а не як адвокат або інший фахівець у галузі права у порядку, передбаченому ст.ст.12,42,56 ЦПК України, витрати на правову допомогу не відшкодовуються. Разом з цим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу з підстав не надання позивачем доказів щодо підтвердження розміру витрат на правову допомогу, як це передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а надано лише договір про надання правової допомоги б/н від 22.11. 2012 року, п. 4.1 якого передбачений порядок оплати виконавця у розмірі 4000 гривень ( т.1, а.с.46), свідоцтво платника єдиного податку ( т.1, а.с.246), диплом спеціаліста ( т.2, а.с.247) та квитанцію № 615324 від 18.12. 2012 року про сплату ( т.1, а.с. 47), що не відповідає ст. 1 цього Закону, відповідно до якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України , солідарно з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 305 грн. 30 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial