Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

В листопаді 2019 року представник Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] про захист порушеного права, шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором за № 011/0307/438433 від 07.09.2018 року у розмірі 88841 грн. 42 коп., посилаючись на невиконання відповідачами договірних умов. Позовні вимоги обґрунтовував позивач тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 011/0307/438433 від 07.09.2018 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 011/0307/438433, згідно умов якого кредитор надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 100000 грн. строком до 07.09.2021 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 24,5% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав, надавши грошові кошти. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, 07.09.2018 року між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 011/438433/П. В зв`язку з невиконанням відповідачами зобов`язань станом на 25.09.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 88841 грн. 42 коп., яка складається з: 82732,83 грн. заборгованості за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 8397,72 грн.; 6109,62 грн заборгованості за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 5109,03 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Ухвалою суду від 11.12.2019 року справу призначено к розгляду у спрощеному позовному провадженні. До судового засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. До канцелярії суду надійшло повідомлення, з яким повернулась без отримання копія позовної заяви з додатками та ухвалою про відкриття провадження у справі, які були направлені відповідачеві [PERSON] . Відзив на позовну заяву відповідач не надав. В судове засідання на розгляд справи не з?явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ст.128, 130 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній». Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В зв`язку з наведеним, 29.01.2020 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в судові засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 20.12.2019 року отримала копію позовної заяви з додатками та ухвалою суду про відкриття провадження у справі, проте до цього часу відзив на позовну заяву до суду не надала. Відповідачі в установлені ч.7 ст.178 ЦПК України строки не подали до суду відзиви на позовну заяву, в судове засідання на розгляд справи не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про день, час та місце розгляду справи, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.09.2018 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 011/0307/438433, згідно умов якого кредитор надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 100000 грн. строком до 07.09.2021 року зі сплатою відсотків у розмірі 24,5% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, 07.09.2018 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено Договір поруки № 011/438433/П, за яким поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за невиконання боржником своїх зобов`язань за договором за № 011/0307/438433 від 07.09.2018 року. Відповідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Банк виконав свої зобов`язання щодо надання позичальникові кредитних коштів, однак відповідачі свої зобов`язання з повернення кредиту в обумовлені кредитним договором строки не виконали, внаслідок чого станом на 25.09.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 88841 грн. 42 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 82732,83 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 8397,72 грн.; - заборгованості за відсотками, у розмірі 6109,62 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 5109,03 грн. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто, вказані суми підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає в рівних частках з кожного судові витрати у розмірі по 960 грн. 50 коп.

Outcome: approved