Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У лютому 2019 року АТ КБ "Приватбанк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором від 21 лютого 2012 року станом на 30 листопада 2018 року в сумі 44201 грн. 28 коп, з яких: 838 грн. 17 коп. заборгованості за кредитом, 36582 грн. 10 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4200 грн. 00 коп. пені, 500 грн. 00 коп штраф (фіксована частина), 2081 грн. 01 коп. штраф (процентна складова). На обґрунтування своїх вимог Банк зазначив, що відповідачка [PERSON] 21.02.2012 року отримала кредит у сумі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту. Відповідачка не виконує належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів, тому Банк звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнає в частині нарахування штрафів (фіксованої та процентної частин), решту позовних вимог визнає. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 21.02.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання останньою заяви позичальника, згідно якої Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Сторонами погоджено термін дії кредитного договору, а також сторони погодили право Банку на зміну кредитного ліміту, порядок сплати платежів по кредиту та відсотках, відповідальність сторін. Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг, клієнт зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил). Відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 30 листопада 2018 року у неї виникла заборгованість за кредитом в сумі 44201 грн. 28 коп, з яких: 838 грн. 17 коп. заборгованості за кредитом, 36582 грн. 10 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4200 грн. 00 коп. пені, 500 грн. 00 коп штраф (фіксована частина), 2081 грн. 01 коп. штраф (процентна складова). Ці обставини підтверджуються: кредитним договором від 21 лютого 2012 року (анкетою-заявою позичальника, Умовами та Правилами надання банківських послуг, витягом з тарифів Банку), укладеним між сторонами; розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1048 ч. 1 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, Банк вправі ставити вимоги до неї про стягнення заборгованості. З відповідачки на користь Банку підлягає стягненню 838 грн. 17 коп. заборгованості за кредитом, 36582 грн. 10 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4200 грн. 00 коп. пені. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, визначених цим договором більш як на 30 днів. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене і те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин, позов АТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідачк 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2081 грн. 01 коп. штрафу (процентна складова) не підлягає задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial