Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з нього в порядку регресу виплачене страхове відшкодування в розмірі 17407 гривень 13 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він застрахував цивільно-правову відповідальність відповідача, яка могла бути завдана його автомобілем іншим особам. 03 грудня 2011 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якого третій особі була завдана майнова шкода у розмірі 17407 гривень 13 копійок. У 2013 році вищевказана сума була виплачена третій особі. На даний час вона підлягає стягненню з відповідач в порядку регресу, оскільки він не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду у встановлені законом строки. Позивач позов підтримав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він протягом 3 днів після дорожньо-транспортної пригоди повідомив позивача про страховий випадок, а тому просить в позові відмовити. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 січня 2011 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким відповідач застрахував свою цивільну відповідальність за шкоду, яка може бути спричинена третім особам автомобілем «Фольксваген Пасат» р.н. 29480КК (а.с. 4), яким відповідач керував на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с. 6). Договір діяв протягом одного року - з 06.01.2011 року по 05.01.2012 року. Згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2013 року [PERSON] 03 грудня 2011 року, керуючи вищевказаним автомобілем, порушив правила дорожнього руху і внаслідок цього зіткнувся з автомобілем «Пежо» р.н. [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с. 8-9, 13). Внаслідок зіткнення автомобіль [PERSON] отримав значні механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ (а.с. 7). 15 грудня 2011 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про відшкодування шкоди (а.с. 10). Згідно звіту про оцінку розмір заподіяної [PERSON] шкоди становив 17917 гривень 13 копійок (а.с. 14-32). Однак договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким відповідач застрахував свою цивільну відповідальність за шкоду, яка може бути спричинена третім особам автомобілем «Фольксваген Пасат» р.н. 29480КК (а.с. 4), передбачав франшизу в розмірі 510 гривень. У зв'язку з цим 30 травня 2013 року платіжним дорученням № 8976 вищевказаний розмір заподіяної шкоди, за вирахуванням франшизи, у сумі 17407 гривень 13 копійок був перерахований [PERSON] (а.с. 33). На час укладення відповідачем договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» в Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" були внесені деякі зміни, в тому числі і до пункту 33.1. вказаного Закону. Після внесення змін на час виникнення дорожньо-транспортної пригоди - 03.12.2011 року згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, внесені не були. Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання дорожньо-транспортної пригоди. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Така ж правова позиція висвітлена і в постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14. Відповідач не надав суду доказів того, що він не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надав страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, або доказів про те, що він з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок. За таких обставин суд задовольняє позов в повному обсязі та стягує з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» виплачене страхове відшкодування в розмірі 17407 гривень 13 копійок. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved