Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

21.06.2017 року позивач, через свого уповноваженого представника, звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій зазначила, що 19 грудня 2015 року близько 11 год. 20 хв. на 27 км + 350 м а/д М-01 «КиївЧернігів» [PERSON], керуючи автомобілем марки «Шкода», д.н. [NUMBER], не надав дорогу автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався у зустрічному напрямку, після зіткнення опинився у лівій смузі, де відбулось зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 10.4. ПДР України. У звязку з цим, 25 березня 2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст.124 КпАП України, проте провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України закрито у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Дана постанова суду набрала законної сили. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ № 336104, автомобіль [NUMBER], отримав чисельні та значні механічні пошкодження, зазначені в довідці, складеній інспектором Броварського відділення поліції ГУ Національної поліції в Київській області 19.12.2015 року, а також згідно з протоколом огляду колісного транспортного засобу від 24.12.2016 року, складеного експертом (оцінювачем) [PERSON] Відповідно до висновку експертного дослідження № 807 від 25.12.2015 року ринкова вартість автомобіля [NUMBER] до дорожньо-транспортної пригоди становила 319321 грн. 63 коп. При цьому, у відповідності до цього висновку експертного дослідження вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (КТЗ) становить 728560 грн. 99 коп. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 73 від 02.03.2017 р. ринкова вартість вказаного автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди становить 44248 грн. 95 коп. Витрати з евакуації транспортного засобу становлять 550 гривень. Третьою особою - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» виплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 49490 грн. за заподіяння шкоди транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 19.12.2015 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Шкода», д.н. АІ 9115 EC. Позивач не погоджується визнавати власний транспортний засіб фізично знищеним, а тому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду з урахуванням виплаченого страхового відшкодування в сумі 226132,68 грн., вартість проведених експертних робіт з оцінки вартості транспортного засобу в сумі 990,00 грн., а також моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. Під час останнього судового засідання представник позивача збільшила позовні вимоги, та окрім зазначених вище сум просила також стягнути з відповідача на користь позивача витрати за проведення другої експертизи в сумі 500,00 грн. та витрати за оплату транспортних послуг в сумі 550,00 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У судовому засіданні збільшені позовні вимоги представник позивача підтримала, та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. В письмових запереченнях зазначив, що якщо належним чином визначити вартість автомобіля позивача в стані «після ДТП», то буде видно, що страхова компанія повністю покрила збитки позивача, оскільки ринкова вартість цього автомобіля в стані після ДТП не буде меншою, аніж сума позову, з якою до відповідача звернувся позивач. Крім того, відповідач зазначив, що його фактично не було визнано винним у скоєнні ДТП , яка мала місце 19.12.2015 року. Позивачем також не були належним чином обґрунтовані вимоги в частині моральної шкоди. Таким чином, відповідач просив у задоволенні позову відмовити, а у випадку задоволення позовних вимог вирішити питання про передачу йому транспортного засобу позивача. Представник третьої особи ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. В письмових запереченнях зазначила, що 21.12.2015 р. позивач звернулася до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з повідомленням про ДТП, а 18.03.2016 року подала заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просила здійснити виплату страхового відшкодування оціненої шкоди на свій розрахунковий рахунок в AT «Ощадбанк». Після отримання повідомлення про ДТП, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було видано позивачеві направлення для огляду експертом пошкодженого транспортного засобу. При зверненні в страхову компанію із заявою про виплату страхового відшкодування, позивач надала Висновок експертного дослідження № 807 від 25.12.2015 p., складений судовим експертом [PERSON] Відповідно до даного висновку, матеріальний збиток (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових), завданий власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 319 321,63 грн. ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було розглянуто надані документи та складено страховий акт № 142481 від 28.07.2016 p., згідно з яким сума страхового відшкодування за Полісом № АІ/3785141, становить 49 490,00 грн. (50 000,00 грн. (ліміт за шкоду заподіяну майну) - 510,00 грн. (франшиза). 05.08.2016 р. ПрАТ «АСК «ІНГО «Україна» здійснило виплату страхового відшкодування Позивачу в межах ліміту, встановленого полісом № АІ/3785141 за вирахуванням франшизи, в розмірі 49 490,00 грн., про що зазначено Позивачем в позовній заяві. Отже, станом на день звернення Позивача до суду ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було сплачено страхове відшкодування відповідно до умов договору та вимог законодавства та не було порушено жодних прав Позивача. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступного висновку. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно адміністративної справи № 359/2558/16-п 19 грудня 2015 року близько 11 год. 20 хв. на 27 км + 350 м а/д М-01 «Київ Чернігів» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шкода», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] 25.03.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області винесено постанову, якою провадження по вказаній справі було закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, з тексту постанови вбачається, що суд, розглядаючи адміністративний протокол серії АП1 № 948661 від 19.12.2015 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно [PERSON], дійшов до висновку про те, що у даній справі зібрано достатню кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Крім того, вказаний адміністративний матеріал було розглянуто за участю самого [PERSON], який в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. В подальшому постанову суду [PERSON] не оскаржував. (а.с.10). За цих обставин суд критично відноситься до посилань відповідача на те, що ніби то вину його не було визнано судом при винесенні 25.03.2016 року постанови, а отже не доведеним є причинний звязок між його діями та шкодою. Згідно висновку експертного дослідження № 807, складеного 25.12.2015 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 319321,63 грн. (а.с.11-43). За проведення вказаного експертного дослідження позивачем сплачено 990,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 24.12.2015 року (а.с.52). Крім того, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 73, складеного 02.03.2017 року, ринкова вартість пошкодженого при ДТП автомобіля [NUMBER], станом на 24.12.2015 року складає 44248,95 грн. (а.с.44-50). За надання вказаного висновку позивачем сплачено 500,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 02.03.2017 року (а.с.117). Крім того, позивачем були понесені матеріальні витрати на оплату транспортних послуг з евакуації транспортного засобу в сумі 550,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 2663 від 19.12.2015 року (а.с.112). 18.03.2016 р. позивач звернулася до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з заявою про страхове відшкодування. По даній заяві ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» прийняло рішення щодо виплати страхового відшкодування в сумі 49490,00 грн. (франшиза згідно з договором 510 грн. (а.с.53). Відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.6 постанови № 4 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Стаття 6 ЗУ вище вказаного Закону передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 12 Закону передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з п.6 ст.36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (полісом). Так в судовому засіданні встановлено, що ринкова вартість транспортного засобу позивача до ДТП становить 319321,63 грн., а після його пошкодження при ДТП 44248,95 грн. В той час, як вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 728560,99 грн. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки, заподіяні їй внаслідок пошкодження її транспортного засобу у сумі 226132,68 грн. Вказана сума матеріальних збитків, а також витрати понесені позивачем на оплату послуг евакуатора в сумі 550,00 грн. та за проведення експертних досліджень в сумі 990,00 грн. та 500,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на його користь. Таким чином, в цій частині суд задовольняє позовні вимоги. Відповідно до п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Враховуючи зазначене суд вважає за необхідне зобовязати позивача після отримання від відповідача визначеної судовим рішенням суми матеріального збитку передати відповідачу автомобіль "Ауді А3", н.з. АА 0036 ОС, 2007 року випуску, кузов №WAUZZZ8P47A114314, чорного кольору, що належить позивачу на праві власності. Також представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., обґрунтовуючи це тим, що позивач [PERSON], у звязку з пошкодженням її автомобіля, зазнала душевних страждань та хвилювань, оскільки протягом тривалого часу вона не мала можливості користуватися своїм транспортним засобом, через що порушились її нормальні життєві зв'язки. Згідно зі ст.23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п.3 ч.2, ч.3 ст.23 цього Кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз'яснено судам, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір належного позивачу відшкодування завданої моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер, глибину моральних страждань, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач була позбавлена можливості користуватися своїм транспортним засобом, у звязку з чим порушилися її соціальні звязки, суд прийшов до висновку, що заявлений [PERSON] позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі. З квитанції № ПН24101 від 03.08.2017 року вбачається, що позивач сплатила судовий збір в розмірі 2912,22 грн. З огляду на ці обставини суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2912,22 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial