Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що 15.05.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" (у подальшому - ПАТ "УкрСиббанк") та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №11154677000 (відповідно до додаткового договору номер кредитного договору було змінено на №11154677001), за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 38000 доларів США з розрахунку 12% річних на строк з 15.05.2007 по 15.05.2016 року. У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] 15.05.2007 р. було укладено договір поруки №114339, за яким останній поручався за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до договору уступки права вимоги від 08.12.2011 ПАТ "УкрСиббанк" відступило ПАТ "Дельта Банк" своє право грошової вимоги до фізичних осіб - позичальників, які уклали договори про надання споживчих кредитів з ПАТ «УкрСиббанк», у тому числі, за договором №11154677001 від 15.05.2007, укладеним з [PERSON], про що було повідомлено позичальника. Однак відповідач [PERSON] свого обов'язку не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Уточнивши позов, зазначив, що станом на 15.07.2013 року позичальник мав заборгованість : по тілу кредиту - 14406,59 доларів США (що за курсом НБУ 100 доларів США = 799,3 грн. становить 182136,34 грн.), по процентах за користування кредитом - 7889,16 доларів США грн. (що за курсом НБУ 100 доларів США = 799,3 грн. становить 63058,06 грн.), та 3926,40 грн. - відсотки за кредитом, а всього - 182136,34 грн. Посилаючись на солідарний обов'язок боржників, просив стягнути з відповідачів зазначену суму солідарно. У судове засідання позивач свого представника не направив, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Представник відповідачів - [PERSON], який діє на підставі довіреностей, позов визнав частково, просив застосувати позовну давність та у задоволенні вимог позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту та по відсоткам за користування кредитом за період з вересня 2009 року по грудень 2010 року відмовити. Заборгованість по тілу кредиту та нарахованих відсотках за період з січня 2011 року по грудень 2013 року в загальній сумі 16037,25 доларів США (по курсу НБУ станом на 10.12.2013 р. - 799,3 за 100 доларів США, - 128185,74 грн.) визнав. Вислухавши представника відповідачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті). Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу; у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК). Згідно ст.ст.526,527 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.ч.1,2 ст.543 того ж Кодексу, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо; солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (п.1 ч.1 ст.512, ч.1 ст.514 ЦК України). З п.п.1.1, 1.2.2 кредитного договору №11154677000 від 15.05.2007 р. та додатку №1 до нього судом встановлено, що первісний кредитор - АКІБ "УкрСиббанк" надав позичальнику - [PERSON] кредит в сумі 38000 доларів США на умовах, передбачених договором, з процентною ставкою в розмірі 12 % річних, а позичальник зобов'язався до 15.05.2016 р. повернути кредит та сплатити відсотки згідно з графіком погашення кредиту. Згідно з договором поруки №114339 від 15.05.2009 р. відповідач [PERSON] поручився перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі. З виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., акту прийому-передачі та письмових пояснень позивача судом встановлено, що між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ Дельта Банк" був укладений договір уступки права вимоги за кредитами, у тому числі, за кредитним договором №1154677000 від 15.05.2007, укладеного з [PERSON] , сума боргу якої прийнята на баланс ПАТ "Дельта-Банк" 19.12.2011 р. Згідно з листами від 22.03.2013 р., про уступку права вимоги за вказаним договором позичальнику та поручителю повідомлено належно, та кожному заявлено досудову вимогу. Відповідачі позов визнали частково, проти сплати заборгованості по тілу кредиту (11792,12 доларів США) та нарахованих відсотках (4245,12 доларів США) за період з січня 2011 року по грудень 2013 року в загальній сумі 16037,25 доларів США не заперечували, що по курсу НБУ станом на 10.12.2013 р. 799,3 за 100 доларів США становить 128185,74 грн. Окрім того, просили застосувати позовну давність. Задовольняючи клопотання відповідачів про застосування позовної давності, суд виходить з такого. Судом установлено, що сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів сторони визначили місяцями. Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України, строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 256, ч. 4 ст. 267, ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), встановлена спеціальна позовна давність в один рік (ст. 257, ч. 2 ст. 258 ЦК України). Згідно з частиною 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). З урахуванням наведених норм та положень кредитного договору, укладеного між сторонами, перебіг строку позовної давності повинен починатись в строки, визначені графіком повернення кредиту для кожного виду щомісячних платежів. Оскільки проценти за користування кредитом не є пенею чи неустойкою, для них також встановлений трьохрічний строк позовної давності, а тому вимоги позивача, які виходять за межі цього строку як по кредиту, так і по відсотках за користування ним, суд відхиляє. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Оскільки обставин, які б свідчили про відсутність законних підстав для задоволення позову або про порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено, суд задовольняє позов частково в сумі, визнаній позивачами, та стягує з них солідарно 128185,74 грн. Відмовляючи в задоволенні решти вимог позивача, суд виходить з того, що доказів на підтвердження правильності свого розрахунку він суду не надав. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України, та, задовольняючи позов на 70%, у такому ж співвідношенні стягує з відповідачів в рівних частках судові витрати в сумі 1274,70 грн. (1821,36 : 100% х 70% = 1274,70). На підставі зазначеного,

Outcome: partial