Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 29 травня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 230658-СRED, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 6000,00 доларів США на термін до 19 травня 2010 року. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит, в зв'язку з чим станом на 30 серпня 2015 року утворилась прострочена заборгованість в сумі 2280,27 дол. США, яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 597,67 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 1562,84 дол. США, штрафу (фіксована частина) - 11,73 дол. США, штрафу (процентна складова) - 108,03 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язання за договором 230658 - СRED між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], [PERSON]було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5, ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором № 230658-СRED. Згідно з п.6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. 14 квітня позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог по справі, в якій зазначав, що станом на 23 лютого 2016 року заборгованість за кредитним договором № 230658-СRED складає 2301,56 доларів США, яка складається з наступного: 597,67 доларів США - заборгованості за кредитом, 1703,89 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 серпня 2010 року з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», яка складала 679,28 доларів США, з яких 597,67 доларів США - заборгованість за кредитом, 19,24 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 31, 53 доларів США, штраф - 30,85 доларів США, штраф - процентна складова, різниця становить: 1684,65 доларів США, а також штрафи відповідно до договору: 9,26 дол. США - штрафу (фіксована частина) та 84,23 дол. США - штрафу (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 1778,14 дол. США, що за курсом 27,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.02.2016 року складає 48027,52 грн. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 1778,14 дол. США, що за курсом 27,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.02.2016 року складає 48027,52 грн. за кредитним договором №230658-СRED від 29 травня 2008 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не заявилися. Представник відповідачів в судове засідання не заявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити в задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності. Ухвалою суду від 18 лютого 2016 року провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «Приват Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості закрито в частині стягнення заборгованості з [PERSON], у зв'язку зі смертю останнього. Розглянувши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання:1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29 травня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 230658-СRED, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 6000,00 доларів США на термін до 19 травня 2010 року. (а.с.12-13). Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 дол. США. В порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30 серпня 2015 року має заборгованість - 2280,27 дол. США, яка складається з наступного: 597,67 дол. США - заборгованість за кредитом; 1562,84 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до договору: 11,73 дол. США, штраф (фіксована частина),108,03 дол. США - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с.4). Згідно кредитного договору відповідач повинен був погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів (а.с. 14-15). Пунктом 1.4. Договору передбачено, що строк повного погашення кредиту складає 19.05.2010 року. Як вбачається із наданого до позову розрахунку заборгованості, заборгованість по договору рахується з 22.04.2010 року яка станом на 30.08.2015 року не погашена. Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 серпня 2010 року з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором № 230658-СRED яка складала 679,28 доларів США, з яких 597,67 доларів США - заборгованість за кредитом, 19,24 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 31, 53 доларів США, штраф - 30,85 доларів США, штраф - процентна складова, різниця становить: 1684,65 доларів США, а також штрафи відповідно до договору: 9,26 дол. США - штрафу (фіксована частина) та 84,23 дол. США - штрафу (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 1778,14 дол. США, що за курсом 27,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.02.2016 року складає 48027,52 грн. Як вбачається з графіку погашення кредиту та процентів строки виконання зобов'язання передбачено щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню 19 травня 2010 року, що підтверджується додатком №1 до кредитного договору. При цьому, судом звертається увага на те, що посилання представника позивача в частині того, що правовідносини між сторонами не припинялися і тривають до повного погашення відповідачами кредиту, суд вважає безпідставним, оскільки це суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Слід зазначити, що відповідач перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з 22 квітня 2010 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся до суду 04 грудня 2015 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. У відповідності до п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З умов кредитного договору №230658-СRED від 29 травня 2008 року та системного аналізу ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Частиною 4 ст. 203 Цивільного Кодексу України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею 207 ч.2 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як передбачено п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки з спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення вищезазначеної статті застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена ст. 257 ЦК України і становить три роки. За змістом ст. 259 ч.2 ЦК України, строк позовної давності може бути збільшений за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що початком строку позовної давності у межах якого ПАТ КБ "Приват Банк" мав би звернутися до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором №230658-СRED від 29 травня 2008 року є дата закінчення терміну дії кредитного договору, а саме: 19 травня 2010 року, разом з цим, позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом тільки 04.12.2015 року, що свідчить про пропуск позивачем строку позовної давності. Згідно ст.261 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом при цьому, установлено, що клопотання про поновлення строку від позивача не надходило, у той же час, відповідачами відповідно до вимог ст. 267 ч.3 ЦК України до суду була подана заява про застосування строку позовної давності. Отже, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦПК України). Таким чином, суд з врахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів по справі в їх сукупності, при системному аналізі з вимогами чинного закону, відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ ПриватБанку до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №230658-СRED від 29 травня 2008 року виходить із того, що позивачем було пропущено строк позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed