Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернулася\~в Могилів-Подільський\~міськрайонний суд\~з позовною\~заявою до [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницької області, [PERSON] державної нотаріальної контори про звільнення будинку з-під арешту, мотивуючи тим, що вона є власником житлового приміщення (квартири), яке розміщене [ADDRESS]. Відповідно до вироку Могилів-Подільського міського суду від 24.02.1998 року позивач була засуджена за ч. 1 ст. 106 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України вирок було відстрочено на 1 рік зі сплатою штрафу 300,00 грн. Позивач вказаний штраф сплатила. Позивач має намір подарувати належну їй квартиру дочці, однак після звернення до нотаріуса вона дізналась, що на квартиру накладено арешт згідно постанови [PERSON] міського відділу державної виконавчої служби від 17.09.2002. Згідно інформації з [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницької області, матеріали виконавчого провадження в рамках якого було накладено арешт на квартиру відсутні. А тому позивач вимушена була звернутися до суду, просить звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницької області [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, де просила справу розглянути у її відсутність Державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якій просила в частині позовних вимог до нотаріальної контори відмовити, оскільки Могилів-Подільська державна нотаріальна контора не має повноважень на внесення змін до Єдиного державного реєстру заборон щодо майна позивача. Просила розгляд справи проводити без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного: статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, згідно ст. 321 ЦК України. Як встановлено\~судом,\~позивач [PERSON]\~є власником\~квартири [ADDRESS]\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~від 01.02.2005\~та Витягом\~про реєстрацію\~права власності\~на нерухоме\~майно №\~6900557\~від 01.04.2005 (а.с.7,8). Вироком Могилів-Подільського міського суду Вінницької області 24.02.1998, позивача було засуджено за ч. 1 ст. 106 КК України і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на 1 рік. Згідно зі ст. 46-1 КК України, відстрочено виконання вироку на 1 рік і накладено на позивача штраф в сумі 300,00 грн. (а.с.9). Позивач зазначає, що вказаний штраф нею було сплачено. Разом з тим, згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на належне позивачу нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], постановою від 17.09.2002 відділу державної виконавчої служби було накладено арешт. Підстава обтяження: ухвала Могилів-Подільського міського суду від 24.04.1998 (а.с.5,6). У відповідності до ч.1 та ч.4 ст.59 Закону України, від 02.06.2016, № 1404-VIII "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 4 ст.59 Закону України, від 02.06.2016, № 1404-VIII "Про виконавче провадження" передбачено чіткий перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. При цьому частиною 5 цієї ж статті передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки підстави для зняття державним виконавцем арешту з майна [PERSON] відсутні, а тому в даному випадку арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS]. Разом з тим, вимога позивача про внесення [PERSON] нотаріальною контролю відповідних змін до Єдиного державного реєстру заборон щодо зняття арешту з вказаної вище квартири не підлягає задоволенню з наступних підстав: Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» передбачено, що рішення суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, виконується державним реєстратором, що перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Оскільки нотаріус, як державний реєстратор, не перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, він не вчиняє реєстраційних дій по виконанню судових рішень по обтяженню речових прав на нерухоме майно. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321 ЦК України, ст.59 Закону України, від 02.06.2016, № 1404-VIII "Про виконавче провадження" та

Outcome: partial