Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

15 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із позовом до [PERSON] Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач указувала, що 10 лютого 2001 року між ними було укладено шлюб, від шлюбу вони мають троє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 18 жовтня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано, а також згідно рішення Ржищівського міського суду Київської області від 18 жовтня 2011 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь позивача на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі по 911 грн на кожну дитину, починаючи з 7 вересня 2011 року і до повноліття дітей. Постановами ВДВС від 27 січня 2012 року на підставі виконавчого листа № 2-126 від 31 жовтня 2011 року відкрито виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Проте, відповідач протягом усього часу не сплачує аліменти на утримання дітей. Факт наявності заборгованості [PERSON] по аліментах підтверджується розрахунками державного виконавця, згідно яких заборгованість відповідача за період з 7 вересня 2011 року по 31 березня 2015 року на утримання однієї дитини складає 38 990 грн 80 коп., отже заборгованість зі сплати аліментів на трьох дітей без урахування індексації становить 116 972 грн 40 коп. Посилаючись на ч. 2 ст. 184, ч.1 ст. 196 СК України, ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті аліментів на трьох дітей за період з вересня 2011 року по березень 2015 року в сумі 116 972 грн 40 коп., суму індексації на аліменти на трьох дітей за період з вересня 2011 року по березень 2015 року в сумі 4 730 грн 88 коп., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на трьох дітей за період з вересня 2011 року по березень 2015 року у розмірі 785 191 грн 56 коп., а всього 906 894 грн 84 коп. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечувала (а.с. 34). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду в силу ч. 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи без його участі не надіслав, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечувала. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають троє малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.21-23). Шлюб між сторонами розірвано та рішенням суду призначено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі - 911 грн на кожну дитину, починаючи з 7 вересня 2011 року і до повноліття дітей. Крім того, відповідач був присутній у судовому засіданні під час розгляду спору про стягнення аліментів, в якому позовні вимоги визнав повністю (а.с.8-11). ВДВС 27 січня 2012 року були відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі 911 грн на кожного, починаючи з 7 вересня 2011 року - ВП № 30919692, ВП № 30919842, ВП № 30919479 (а.с. 12-17). Заборгованість відповідача по аліментах на трьох дітей за період з 7 вересня 2011 р. по 31 березня 2015 р. складає 116 972 грн 40 коп., що підтверджується довідками-розрахунками, що видані ВДВС № 844 від 1 квітня 2015 р., № 845 від 1 квітня 2015 р., та № 846 від 1 квітня 2015 р. (а.с. 18 - 20). Відповідно до ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", суд, встановивши, що за рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, проте за весь період прострочення сплати аліментів індексація ні органом державної виконавчої служби ні судом не провадилась, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення суми індексації застосувавши аналогію закону. Саме до цього зводяться правові висновки Верховного Суду України в постанові від 6 листопада 2013 року за наслідками розгляду справи № 6-113 цс13, яка згідно із ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Позивач нарахувала індексацію розміру аліментів відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078 (у редакції від 13 лютого 2014 р., підстава 36-2014-п). Суд, перевіривши порядок нарахування, погоджується із вказаним в позовній заяві розміром індексації на суму аліментів на одну дитину - 1 576 грн 96 коп., яка на трьох дітей складає - 4 730 грн 88 коп. Що стосується позовних вимог щодо розміру пені за прострочення сплати аліментів, то, визначаючи розмір пені, суд виходить з такого. Згідно довідок-розрахунків № 844, № 845, № 846 від 1 квітня 2015 року, заборгованість по аліментам з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] за період з 7 вересня 2011 р. по 31 березня 2015 р. складає 38 990 грн 80 коп., на утримання сина [PERSON] за період з 7 вересня 2011 р. по 31 березня 2015 р. складає 38 990 грн 80 коп., на утримання сина [PERSON] за період з 7 вересня 2011 р. по 31 березня 2015 р. складає 38 990 грн 80 коп. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК УКкраїни при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом ст. 196 СК України нарахування неустойки (пені) обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не здійснювалося стягнення аліментів; сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється на підставі того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. Аліменти призначаються та стягуються щомісячно, пеня за прострочення сплати аліментів нараховується з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Саме до цього зводяться правові висновки Верховного Суду України в постанові від 1 жовтня 2014 року за наслідками розгляду справи №6-149цс14, яка згідно із ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Застосований позивачем спосіб нарахування розміру неустойки (а.с. 5) не відповідає наведеним правовим висновкам, при цьому починаючи із квітня 2014 р. пеню нараховано із урахуванням сум індексації, хоча на час звернення до суду із цим позовом ні ВДВС ні судом відповідної індексації сум не проводилось. З досліджених матеріалів виконавчих проваджень судом установлено, що відповідач був присутній у судовому засіданні під час розгляду спору про стягнення аліментів, в якому позовні вимоги визнав повністю, [PERSON] були надіслані постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення аліментів, а також виклик до ВДВС для з'ясування питання по сплаті аліментів. Також з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 17 червня 2014 року [PERSON] було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобов'язання за виконавчими листами від 31 жовтня 2011 року у справі № 2-126/2011 р. про стягнення аліментів на утримання трьох малолітніх дітей. Державним виконавцем також проведено перевірку майнового стану боржника, якою встановлено, що за відповідачем зареєстровано нерухоме майно - квартиру на праві приватної спільної власності (а.с. 63). Постановою ВДВС від 17 січня 2014 р. (а.с. 70, 71) накладено арешт на все майно, що належить боржнику в межах суми боргу, однак матеріали виконавчих проваджень не містять даних про те, що ВДВС вживалися заходи щодо звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення заборгованості. З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за період з 1 жовтня 2011 року по березень 2015 року у розмірі 236 154,88 грн на кожну дитину, а саме: 2011 рік: жовтень - 728,80 грн х 1% х 1247 дн. прострочки = 9 088,13 грн листопад - 911 грн х 1% х 1217 дн. = 11 086,87 грн грудень - 911 грн х 1% х 1186 дн. = 10 804,46 грн Всього за 2011 рік пеня складає - 30 979, 46 грн. 2012 рік: січень - 911 грн х 1% х 1155 дн. = 10 522,05 грн лютий - 911 грн х 1% х 1126 дн. = 10 257,86 грн березень - 911 грн х 1% х 1095 дн. = 9 975,45 грн квітень - 911 грн х 1% х 1065 дн. = 9 702,15 грн травень - 911 грн х 1% х 1034 дн = 9 419,74 грн червень - 911 грн х 1% х 1004 дн. = 9 146,44 грн липень - 911 грн х1%х 973 дн. = 8 864,03 грн серпень - 911 грн х 1% х 942 дн. = 8 581,62 грн вересень - 911 грн х 1% х 912 дн. = 8 308,32 грн жовтень - 911 грн х 1% х 881 дн. = 8 025,91 грн листопад - 911 грн х 1% х 851 дн. = 7 752,61 грн грудень - 911 грн х 1% х 820 дн. = 7 470,20 грн Всього за 2012 рік пеня складає - 108 026,38 грн. 2013 рік: січень - 911 грн х 1% х 789 дн. = 7 187,79 грн лютий - 911 грн х 1% х 761 дн. = 6 932,71 грн березень - 911 грн х 1% х 730 дн. = 6 650,30 грн квітень - 911 грн х 1% х 700 дн. = 6 377 грн травень - 911 грн х 1% х 669 дн. = 6 094,59 грн червень - 911 грн х 1% х 639 дн. = 5 821, 29 грн липень - 911 грн х 1% х 608 дн. = 5 538,88 грн серпень - 911 грн х 1% х 577 дн. = 5 256,47 грн вересень - 911 грн х 1% х 547 дн. = 4 983,17 грн жовтень - 911 грн х 1% х 516 дн. = 4 700,76 грн листопад - 911 грн х 1% х 486 дн. = 4 427,46 грн грудень - 911 грн х1%х 455 дн. = 4 145,05 грн Всього за 2013 рік пеня складає - 68 115,47 грн. 2014 рік: січень - 911 грн х 1% х 424 дн. = 3 862,64 грн лютий - 911 грн х 1% х 396 дн. = 3 607,56 грн березень - 911 грн х 1% х 365 дн. = 3 325,15 грн квітень - 911 грн х 1% х 335 дн. = 3 051,85 грн травень - 911 грн х 1% х 304 дн. = 2 769,44 грн червень - 911 грн х 1% х 274 дн. = 2 496,14 грн липень - 911 грн х 1% х 243 дн. = 2 213,73 грн серпень - 911 грн х 1% х 212 дн. = 1 931,32 грн вересень - 911 грн х 1% х 182 дн. = 1 658,02 грн жовтень - 911 грн х 1% х 151 дн. = 1 375,61 грн листопад - 911 грн х 1% х 121 дн. = 1 102,31 грн грудень - 911 грн х1%х 90 дн. = 819,90 грн Всього за 2014 рік пеня складає - 28 213,67 грн. 2015 рік січень - 911 грн х 1% х 59 дн. = 537,49 грн лютий - 911 грн х 1% х 31 дн. = 282,41 грн березень - 911 грн х 1% х 0 дн. = 0 грн Всього за 2015 рік пеня складає - 819,90 грн. Отже, пеня за прострочення сплати аліментів на одну дитину складає - 236 154, 88 грн, а на трьох дітей - 708 464,64 грн. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального або сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Отже, враховуючи викладене вище, беручи до уваги матеріали справи та матеріали виконавчих проваджень, з яких встановлено, що [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, у відповідача наявне майно, на яке можливо звернути стягнення, про місце роботи відповідач не повідомив ВДВС, суд виходячи із загальних засад цивільного законодавства, якими є справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) вважає, що можливо зменшити розмір нарахованої відповідачу в межах позовних вимог пені та визначити її відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України у розмірі по 20 тис. грн за прострочення сплати аліментів щодо кожної із трьох малолітніх дітей, загальна сума якої складає 60 тис. грн. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання трьох дітей у розмірі 116 972 грн 40 коп., то суд вважає, що ця вимога задоволенню не підлягає, виходячи з такого. Як встановлено судом, виконавчі документи про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання трьох малолітніх дітей перебувають на виконанні у ВДВС. Згідно довідок-розрахунків (а.с. 18-20) загальна сума заборгованості складає 116 972 грн 40 коп. З огляду на викладене, положення ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець мав вчиняти дії по стягненню аліментів у тому числі заборгованості за аліментами в разі виникнення такої. Частиною 4 ст. 194 СК України встановлено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. За ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. а у разі спору - судом. Чинним законодавством не передбачена можливість стягнення заборгованості за аліментами, яка утворилась при виконанні судового рішення про їх стягнення, шляхом подання позову про її стягнення в судовому порядку у іншій справі. Та обставина, що державним виконавцем хоча й проводились дії щодо виявлення майна боржника, однак стягнення заборгованості за аліментами не здійснювалось, не може бути підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за аліментами. Оскільки позивач в частині вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей звільнена від сплати судового збору в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, а тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача в дохід держави. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial