Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб: [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 246957 від 28 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., щодо стягнення з неї грошових коштів в сумі 43292,90 грн та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 24 грудня 2020 року між нею та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" укладено договір позики № 3988659, відповідно до якого їй надано кредитні кошти у національній валюті в сумі 13000 гривень під 1,99% щоденних за користування кредитними коштами, із кінцевим строком повернення до 20 січня 2021 року. Договір укладено дистанційно у електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У вересні 2021 року вона дізналася, що 03.09.2021 постановою старшого державного виконавця Болехівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Курилів О.С. відкрито виконавче провадження № 66700143 щодо виконання виконавчого напису № 246957 від 28 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Важає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку його вчинення. Розмір заборгованості за ним не є безспірним. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. Розрахунок боргу щодо наявності грошового зобов`язання по кредиту, процентах річних та пені не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог до боржника. Такий розрахунок зроблено відповідачем одноособово та є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та не є свідченням безспірності грошової вимоги. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася. Подала заяву, в якій просить прийняти визнання позову відповідачем та постановити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні, яке проводити без її участі. Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія управління активами" у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про врегулювання спору за участю судді, заяву про визнання позовних вимог, в якій визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за №246957 від 28.06.2020, таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ "Фінансова компанія управління активами" судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про розгляд даної справи шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за місцем здійснення діяльності, про що свідчать повістки, рекомендоване повідомлення (а.с. 20-21). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Болехівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про розгляд даної справи, про що свідчить розписка (а.с. 39). Заяви та клопотання сторін, третіх осіб, процесуальні дії у справі: суд своєю ухвалою від 18.10.2021 відкрив провадження у даній справі та призначив підготовче судове засідання за участю сторін. 10 листопада 2021 від відповідача ТОВ "Фінансова компанія управління активами" надійшли письмові заяви про врегулювання спору за участю судді та визнання позовних вимог. 16 листопада 2021 року від позивачки надійшла заява, у якій остання заперечила проти врегулювання спору за участю судді та просила прийняти визнання позову відповідачем і постановити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні, яке проводити без її участі. Ухвалою суду від 16.11.2021 у задоволення клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді відмовлено. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін та третіх осіб без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як вбачається з умов договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 3988659 від 24.12.2020, ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] уклали договір про те, що позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на 27 днів шляхом їм перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, або сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики 13000,00 грн, процентна ставка 1,99%. Дата надання позики 24.12.2020, дата повернення - 20.01.2021, знижена процентна ставка 0,59 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 2,7 %, орієнтовна процентна ставка 215,35 %, орієнтовна загальна вартість позики 15070,90 грн (а.с. 13). Виписка з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 3988659 від 24.12.2020 за період з 21.06.2021 по 26.06.2021 свідчить про те, що заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за кредитним договором № 3988659 від 24.12.2020, укладеним між [PERSON] та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів", складає 43267,90 грн: заборгованість за тілом кредиту 13000,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 30267,90 грн (а.с. 14). Згідно з виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Киїського міського нотарільного округу Остапенком Є.М. 28.06.2021 та зареєстрованим у реєстрі за № 246957, приватний нотаріус пропонує задовольнити вимоги ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та стягнути з [PERSON] за період з 20.06.2021 по 28.06.2021 включно 13000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 30267,90 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, 25,00 грн плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 43292,90 грн (а.с. 12). Постановою від 03.09.2021 старший державний виконавець Болехівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Курилів О.С. відкрила виконавче провадження № 66700143 з примусового виконання виконавчого напису № 246957, виданого 28.06.2021 приватним нотаріусом Київськогго міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" 13000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 30276,90 грн заборгованості за несплаченими процентами, 25 грн плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 11). Позивачка заперечує щодо наявної у неї перед відповідачем вказаного у виконавчому написі розміру заборгованості. У зв`язку з цим остання просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідач позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ "Фінансова компанія управління активами" судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн визнав. Оцінка суду: вивчивши зміст письмових заяв сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, взявши до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що у червні 2021 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3988659 від 24.12.2020, укладеним між ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] , право вимоги за яким переуступлено ТОВ "Фінансова компанія управління активами", за період з 20 червня 2020 року по 28 червня 2021 року на загальну суму 43292,90 гривні. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.1. п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як визначено ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.2 п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В п.п.3.2. п. 3 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у даному Переліку. Наявний у матеріалах справи кредитний договір не є нотаріально посвідченими, тому він не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказане відповідає позиції ВП ВС, висловленій у постанові № 910/10374/17 (12-5гс21). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 по справі № 750/1627/18. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказана норма кореспондує 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.п.2.1 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31.01.1992 № 2, суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Про те, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи сторін у повному обсязі й установлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № № 754/9711/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Наявність спору щодо заборгованості встановлюється судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Всупереч викладеному, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачкою (боржником) [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до недотримання процедури вчинення напису, передбаченої п.п.2.3 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Жодних доказів про належне повідомлення позивачки про заборгованість та про наявність вимог (претензій) до неї у відповідача за кредитним договором не долучено і до матеріалів справи. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Остапенко Є.М. не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Також з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримував від ТОВ "Фінансова компанія управління активами" первинні бухгалтерські документи щодо видачі (перерахування) кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). У матеріалах справи відсутні копії заяви та додатків до неї, з якими відповідач звертався до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Тобто, з установлених судом обставин справи не вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивачки надав, з урахуванням положень Переліку документів, належні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника та нотаріально посвідченого договору, на підставі якого така заборгованість нарахована. Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивачка була повідомлена про зміну кредиторів у зобов`язанні (від ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" до ТОВ "Фінансова компанія управління активами"), та не відомо чи були вказані документи представлені і нотаріусу, який вчиняв виконавчий напис. Тобто, приватний нотаріус, хоча і посилається на існування таких договорів, однак не представляється можливим встановити чи перевірив він наявність правових підстав у ТОВ "Фінансова компанія управління активами" стягувати зі [PERSON] суму кредиту, в тому числі звертатися із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки не підтверджено, що такі договори про відступлення права вимоги надавалися нотаріусу, такі не надано і суду. Тобто, ні нотаріально посвідченого кредитного договору, ні договору факторингу, ні заяви про вчинення виконавчого напису з вказівкою на документи, які були представлені нотаріусу на його вчинення, суду не надано. Натомість відповідач позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнав. Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Остапенком Є.М. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відсутні докази наявності нотаріально посвідченого договору, за яким проводиться стягнення, та того, що позивачка отримала письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 3988659 від 24.12.2020, а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за вказаним кредитним договором безспірною. Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , які слід задовольнити, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а таким чином, і прийняти в цій частині визнання позову відповідачем, як таке, що не суперечить правам та інтересам сторін та інших осіб. Пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Як визначено ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, позивачкою вірно обрано спосіб захисту права, оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, а визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, надасть їй можливість поновити її порушені права у спосіб встановлений законом. Отже, позовні вимоги [PERSON] до ТОВ "Фінансова компанія управління активами", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та Болехівський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат: відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підтвердження понесення судових витрат в частині сплати судового збору позивачка подає квитанцію № МР_АВ290881KNV_21538096 від 13.10.2021 (а.с. 15) про сплачений судовий збір в розмірі 908 грн за подання позовної заяви. Тому, враховуючи те, що відповідач як в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так і щодо розміру сплаченого судового збору, на стадії підготовчого провадження позов визнав, тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути 454 грн витрат по оплаті судового збору за подання позову. За вказаних обставин позивачці з державного бюджету слід повернути 454 грн судового збору за подання позову. На підставі вищевикладеного, ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 142, 158, 206, 432 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 1, 14, 39, 50, 87-91 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV, гл.16 р. II "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172,

Outcome: approved