Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та Вигодської селищної ради Івано-Франківської області, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є дочкою покійного [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку, загальною площею 99.1 кв.м, житловою площею 75 (літера - А); літньої кухні (літера - Б); навіс (літера - В); стодоли (літера - Г); стайні (літера - Д); вбиральні (літ. Е), криниці (літ №1), воріт (літ №2); огорожі (№3), що належало її покійному батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Вона являлась дочкою покійного [PERSON] . У зв`язку з одруженням змінила прізвище з [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] . В її свідоцтві про народження, виданому на ім`я [PERSON] , [INFO] , в графі батьки вказано: батько [PERSON] , мама [PERSON] , а в свідоцтві про смерть батька його прізвище вказано вже [PERSON] , таким чином її прізвище та прізвище батька були записані по-різному. Також прізвище її матері та брата записані [PERSON] . \~ \~ \~ \~ На день смерті батька [PERSON] за ним рахувався житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку разом із покійним батьком були зареєстрованими на час його смерті також його дружина [PERSON] , 1942 р.н., вона, дочка померлого, [PERSON] , 1971 р.н., онук [PERSON] , 1995 р.н., син [PERSON] , 1977 р.н., невістка [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] . З метою оформлення спадщини вона звернулась із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом була зареєстрована спадкова справа №66057930. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкодавця [PERSON] . Інші спадкоємці першої черги, зокрема її мама [PERSON] , як дружина спадкодавця, та її брат [PERSON] , як син спадкодавця, відмовились від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви нотаріусу. Однак нотаріус Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , мотивуючи тим, що право власності на спадкове майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було зареєстровано спадкодавцем. Також нотаріусом зазначено, що згідно з наданим нею свідоцтвом про народження [PERSON] батьком записано [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Оскільки прізвище у свідоцтві про її народження вказано [PERSON] , а у свідоцтві про смерть батька - [PERSON] , в позасудовому порядку вона не має можливості підтвердити факт родинних відносин між нею та її батьком, підтвердження якого необхідне для прийняття спадщини та для визначення податкових зобов`язань в зв`язку з оформленням спадщини. Нею отримано технічний паспорт на спадкове домоволодіння. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, як і немає спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Проте в позасудовому порядку вона не може оформити право власності на вказане спадкове майно, тому вимушена звернутись до суду про визнання на нього права власності. Позивачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити повністю з підстав, викладених у ньому, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову та наголосила, що вона, її мати та брат записані як [PERSON] , а батько та "середущий" брат [PERSON] - як [PERSON] . Останній живе окремо у власному будинку. Брат [PERSON] теж побудував будинок, де проживає із сім`єю вже 10 років, однак будинок не зданий в експлуатацію, тому не може там зареєструватися, а коштів на приватизацію у них немає. Не заперечила проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні, вказавши, що це буде відповідати інтересам всіх сторін. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] та Вигодської селищної ради до підготовчого судового засідання надійшли письмові заяви, в яких кожен з них просить розглядати справу у їх відсутності, Вигодська селищна рада також вказує, що заперечень щодо позову немає, а [PERSON] та [PERSON] , що позов визнають та будь-які претензії щодо спадкового майна у них відсутні. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 01.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 22 березня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача Вигодської селищної ради про розгляд справи без її представника, в якому вона також зауважує про відсутність заперечень щодо позову. 19\~квітня 2021\~року відповідачами\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~подано заяви\~про визнання\~позову та про розгляд справи у їх відсутності. Такі їх дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що всі відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер\~ [PERSON] ,\~про що\~27.01.2020\~виконавчим комітетом\~Підлісківської сільської\~ради Долинського\~району Івано-Франківської\~області було\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№2\~та що\~підтверджується свідоцтвом\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданим 27.01.2020виконавчим комітетом Підлісківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с.7). У зв`язку зі смертю [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , була заведена спадкова справа, номер якої у Спадковому реєстрі - №66057930, номер у нотаріуса - №34/2020, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60789210, сформований 03.07.2020 приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Депутат О.З. (а.с.12). Згідно з довідками №1079 та №1080 Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області від 18.12.2020, за померлим батьком [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , рахувався житловий будинок в [ADDRESS] . На день смерті (помер [INFO] ) [PERSON] був зареєстрований і проживав в будинку за вказаною адресою та разом з ним були зареєстровані і проживали також його дружина [PERSON] , 1942 р.н., дочка [PERSON] , 1971 р.н., онук [PERSON] , 1995 р.н., син [PERSON] , 1977 р.н., невістка [PERSON] , 1980 р.н., онук [PERSON] , 2007 р.н., онука [PERSON] , 2009 р.н., онук [PERSON] , 2016 р.н., онук [PERSON] , 2019 р.н. (а.с.10, 11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17.12.1990, [INFO] народилася [PERSON] (а.с.8), яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане повторно 16.12.1997 (а.с.9). У вказаному свідоцтві про народження батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Отже, як вбачається з вищеописаних документів, в тому числі довідки сільської ради, членами сім`ї покійного [PERSON] були дружина [PERSON] та його діти: дочка [PERSON] та син [PERSON] , однак, незважаючи на прізвище спадкодавця [PERSON] , інші члени його сім`ї (які з ним проживали в одному будинку) записані під прізвищем [PERSON] . Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленим станом на 11.08.2020 за замовленням [PERSON] , будинковолодіння [ADDRESS] за даною адресою складається з: житлового будинку (літ. А), літньої кухні (літ. Б), навісу (літ. В), стодоли (літ. Г), стайні (літ. Д), вбиральні (літ. Е), криниці, воріт, огорожі (№№ 1, 2, 3) (а.с.15-18). Довідка № 324 від 11.08.2020 ОКП Івано-Франківського ОБТІ, яка, крім технічних характеристик домоволодіння [ADDRESS] (складу домоволодіння), містить також вказівку на те, що реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с.19, 21). Відповідно до примітки, вказаної в схемі розташування будівель та споруд в технічному паспорті та у довідці № 324 від 11.08.2020, літня кухня (літ. Б) зведена без дозвільних документів. Таким чином, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. Заповіт померлим не складався. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке йому належало, а саме на будинковолодіння по [ADDRESS] . На момент смерті з померлим [PERSON] були зареєстровані та проживали, зокрема позивачка дочка померлого [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті батька, як спадкоємець, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, а також відповідачі - дружина і син померлого [PERSON] та [PERSON] , які відмовилися від спадщини на користь позивачки [PERSON] , про що подали нотаріусу у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця відповідні заяви. Так, 03 липня 2020 року до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Депутат О.З. звернулися із заявами № 80 та №79 (спадкова справа №34/200) відповідно [PERSON] та [PERSON] , в яких кожен з них вказав, що [INFO] помер чоловік першої та батько другого - [PERSON] , [INFO] , що проживав у [ADDRESS] . Після його смерті залишилося таке спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за цією ж адресою. Від прийняття спадщини після смерті відповідно чоловіка та батька вони відмовляються на користь його дочки [PERSON] , [INFO] . Також [PERSON] повідомила, що вказане нерухоме майно було особистою приватною власністю померлого, на видачу свідоцтва про право власності на 1/2 (одну другу) частку як пережитій дружині вона не претендує (а.с.13, 14). Згідно з постановою №171/02-31 від 09.12.2020 приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, до неї 09.12.2020 звернулася [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю першої черги на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , якій нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно у зв`язку з відсутністю в неї документів, які підтверджують право власності померлого на дане нерухоме майно, що також підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - при пошуках нема за [PERSON] зареєстровано прав власності на дане нерухоме майно, та довідкою № 324 від 11 серпня 2020 року Івано-Франківського ОБТІ. Крім того, з наданого [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 1990 року вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] , також у Свідоцтві про одруження серія [NUMBER] , виданому 16 грудня 1997 року, громадянка [PERSON] одружилась з [PERSON] . Тобто, з наданих документів неможливо встановити, що [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] (а.с.20). Таким чином, предметом розгляду у даній справі є спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також встановлення факту родинних відносин між позивачкою та померлим, яке дасть їй змогу оформити право на спадщину за законом після смерті батька. Оцінка суду: вислухавши пояснення позивачки, вивчивши доводи, викладені нею у позові, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги зміст заяв відповідачів та визнання ними позову, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Щодо вимоги про встановлення факту родинних відносин,\~а саме,\~що [PERSON] , [INFO] , є дочкою покійного [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , суд, задовольняючи вказану вимогу, виходив з такого. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Для позивачки встановлення факту родинних відносин дасть змогу оформити її право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме будинковолодіння. Позивачкою доведено\~належними та\~допустимими доказами,\~що [INFO] помер\~її батько [PERSON] ,\~якому на\~день смерті\~належало домоволодіння по [ADDRESS] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Тобто, у разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Судом встановлено, що заповіт померлий [PERSON] не складав. Однак, з наданого позивачкою [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.1990 вбачається, що її батьком є [PERSON] , а, зокрема, у свідоцтві про смерть її батька серії [NUMBER] від 27.01.2020 прізвище останнього вказано як [PERSON] . Таким чином, позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування за законом у зв`язку з розбіжністю у написанні прізвищі її батька. Встановлення факту родинних відносин заявника зі спадкодавцем породжує для неї юридичні наслідки, вона зможе оформити свої спадкові права. В ході\~судового розгляду\~на основі\~повно та\~всебічно з`ясованих\~обставин справи,\~підтверджених доказами,\~дослідженими у\~судовому засіданні,\~суд дійшов\~висновку,\~що факт,\~що має\~юридичне значення,\~а саме\~той факт,\~що померлий\~ [INFO] [PERSON] \~є батьком [PERSON] , знайшов своє підтвердження. Зокрема, як вбачається з вищеописаних документів, з покійним [PERSON] в одному будинку проживала його дружина та двоє його дорослих дітей з сім`ями, однак всі вони записані під прізвищем [PERSON] , а не [PERSON] , як їх батько та чоловік відповідно. Тому заслуговують на увагу твердження позивачки, що при оформленні актів про одруження батьків та про народження дітей сільською радою було допущено помилку у написанні прізвищ, тому деякі з членів їх сім`ї значаться під прізвищем [PERSON] , а деякі - [PERSON] . З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що позивачка немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, оскільки є законною, обґрунтованою та доказово підтвердженою письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в її правдивості. Щодо вимоги\~про визнання\~права власності\~за позивачкою\~на спадкове\~майно в доповнення до вище викладеного слід вказати таке. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статті 1261-1265 ЦК України визначають коло осіб, що входять до першої, другої, третьої, четвертої та п`ятої черг спадкоємців за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, на момент смерті з померлим [PERSON] були зареєстровані та проживали, позивачка дочка померлого [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті батька, як спадкоємець, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, та відповідачі - дружина і син померлого [PERSON] та [PERSON] , які відмовилися від спадщини на користь позивачки [PERSON] , про що у встановлений законом шестимісячний строк подали нотаріусу відповідні заяви. Таким чином,\~позивачка є\~спадкоємцем першої\~черги за\~законом на\~майно покійного\~батька [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , факт родинних зв`язків між якими підтверджений наданими суду документами, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, в тому числі з правом на обов`язково частку, судом не встановлено. Дружина та син померлого, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] , спадщину не прийняли, відмовилися від неї на користь позивачки, позов визнали повністю. Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивачка прийняла спадщину, однак приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. відмовила їй в оформленні спадкових прав, в тому числі, через відсутність документів власності на майно за померлим. Відповідно до п. 4.12. Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно з п. 4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має змоги оформити свої спадкові права, так як у неї немає оригіналів правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлену вимогу задовольнити, однак задовольнити її частково та відповідно визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку (літера А), загальною площею 99,1 кв.м, житловою площею 75,0 кв.м; навісу (літера В), площею 24,0 кв.м; стодоли (літера Г), площею 45,6 кв.м; стайні (літера - Д), площею 37,8 кв.м; вбиральні (літера Е), площею 1,6 кв.м, криниці (№1), воріт (№2), площею 5,2 кв.м; огорожі (№3), площею 50,9 кв.м, що належало її покійному батькові [PERSON] , який помер [INFO] , відмовивши у визнанні права власності на літню кухню. На обгрунтування підстав часткового задоволення позову суд зазначає: відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, визначаючи склад спадкового майна, позивачка просила, в тому числі, визнати право власності на літню кухню (літера - Б), однак доказів про наявність у власності померлого зазначеної будівлі суду не подала. Більше того, відповідно до примітки в схемі розташування будівель та споруд в технічному паспорті та у довідці № 324 від 11.08.2020, вказаних вище, літня кухня (літ. Б) зведена без дозвільних документів. Якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі ст. 1216 ЦК України. Однак, літня кухня зведена без відповідних дозвільних документів, відтак у спадкову масу після смерті [PERSON] не ввійшла, тому у суду немає законних підстав, щоб визнати за позивачкою право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Отже, враховуючи вище викладене, суд, проаналізувавши зібрані і досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, вважає, що наявні достатні підстави для часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 200, 206 ЦПК України, п.п. 4.12, 4.18 п. 4 глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, та

Outcome: partial