Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

11 грудня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" філія "Управління комунальних котелень" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за центральне опалення. Свій позов мотивує тим, що згідно копії особового рахунку за адресою: [ADDRESS], м.Добропілля Донецької області мешкає відповідач [PERSON] Відповідач, отримуючи послуги з центрального опалення, не оплачує їх, внаслідок чого має заборгованість за період з 01.10.2013 року по 01.04.2014 року за вищевказаною квартирою у розмірі 1131,09 грн. Добровільно погасити заборгованість відповідач не бажає, тому позивач просить задовольнити позов, стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги з центрального опалення в розмірі 1131,09 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача Кривонос С.М., що діє на підставі доручення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити - стягнути з відповідача на користь ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" суму заборгованості за надані послуги в розмірі 1131,09 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, з урахуванням того, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі, направивши за місцем мешкання відповідачів копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Між сторонами виник спір стосовно надання послуг з централізованого опалення. В судовому засіданні встановлено, що за адресою: [ADDRESS], м.Добропілля Донецької області, відповідач - [PERSON] проживає з 18.07.2003 року, є основним квартиронаймачем вказаної квартири, наведене підтверджується копією особового рахунку КП «Добропільська служба єдиного замовника» (а.с.4), який відкритий на підставі ордеру №4 від 01.07.2003 року. Квартира, в якій мешкає відповідач, розташована в багатоквартирному будинку, який приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлялась від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі - суду надано не було. Таким чином, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання послуг з централізованого опалення, так як саме на відповідача, як споживача послуг, покладений обов'язок укласти відповідний договір, що прямо передбачено п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875- IV. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.6), вбачається, що відповідач неналежним чином виконували свої зобов'язання, внаслідок чого заборгованість відповідача за надані послуги за період з 01.10.2013 року по 01.04.2014 року складає 1131,09 грн. Вказана вище заборгованість в розмірі 1131,09 грн. по оплаті житлово-комунальних послуг за центральне опалення - на день розгляду справи в суді, відповідачем не погашена. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені судові витрати позивачеві в розмірі 243,60 грн. слід стягнути в повному обсязі, сплата яких підтверджується доданими до матеріалів справи платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved