Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

13.02.2015 року ПАТ "Діамантбанк" звернулось до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та вказує, що 04.09.2008 року між відповідачем [PERSON] та банком було укладено договір про встановлення ліміту кредитування з видачею платіжної картки (фізичні особи/максимум Premium) № 082С/К17, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу [PERSON] картковий рахунок з видачею платіжної картки та встановив ліміт кредитування в розмірі 50000 грн., із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28 % річних та комісії у розмірі 1 % від фактичної заборгованості за кредитом станом на 25-те число місяця. Однак, у порушення умов договору відповідач умов вищевказаного договору не виконує, а станом на 05.02.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 60700,25 грн. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 04.09.2008 року між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договору поруки № 082-1С/К17 та № 082-2С/К17. Просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 60700,25 грн. та судові витрати. Представник позивача Бакай А.В. у судове засідання не з'явився, подав заяву, якою просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 04 вересня 2008 року між АБ "Діамантбанк", правонаступником якого є ПАТ "Діамантбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір про встановлення ліміту кредитування з видачею платіжної картки (фізичні особи/максимум Premium) № 082С/К17 (далі - кредитний договір), відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок з видачею платіжної картки та встановив ліміт кредитування у розмірі 50000,00 грн. відповідно до якого, позивач повинен надавати кредитні кошти відповідачу зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28 % річних та комісії у розмірі 1% від фактичної заборгованості відповідача за кредитом станом на 25-те календарне число місяця та погасити фактичну заборгованість за процентами до 03 вересня 2009 року (а.с. 5-10). Як вбачається із довідки про заборгованість за вищевказаним кредитним договором, заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором становить: основний борг - 43732,19 грн. та пеня - 16968,06 грн., а разом 60700,25 грн. (а.с.15). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Так, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2009 року у зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору солідарно стягнуто із відповідачів на користь позивача заборгованість за період із 25.05.2009 року по 30.06.2009 року в розмірі 55936,14 грн. (а.с.11-12). У зв'язку із невиконанням рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2009 року, позивач повторно звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2013 року із відповідачів солідарно стягнуто на користь позивача заборгованість за період із 14.09.2009 року по 12.07.2013 року в розмірі 50206,48 грн. (а.с.13-14). Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості із відповідачів за період із 13.07.2013 року по 05.02.2015 року є обґрунтованими, оскільки відносини які склалися між сторонами не припинилися їх належним виконанням, а наявні рішення судів свідчать про те, що відповідачами неодноразово порушувалися умови договору, рішення судів ними не виконуються. У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 082-2С/К17. Того ж дня, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 082-1С/К17 (а.с.9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вказаним положенням законодавства кореспондують п.п. 1.1., 1.3 договорів поруки (а.с. 9-10). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, доводів позивача не спростували, доказів належного виконання зобов'язань не подали, а тому суд приходить до висновку, що з останніх слід солідарно стягнути заборгованості за кредитним договором в розмірі 60700,25 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 202,33 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved