Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що в житловому будинку по [ADDRESS], який належав колишньому колгоспному двору, станом на 15.04.1991 року (час до якого існували колишні колгоспні двори) проживали батьки позивача - [PERSON] та [PERSON], [PERSON] (позивач), [PERSON] та діти позивача - [PERSON], 1986 року народження та [PERSON], 1989 року народження. Всі вони були членами колишнього колгоспного двору і їхні частки в майні двору були рівними. Частки майна членів двору не виділялись і не визначались. Житловий будинок з господарськими будівлями знаходяться на земельній ділянці, розміром 0,1974 га з призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель. На земельну ділянку позивачу 29.06.2010 року видано державний акт на право власності [NUMBER]. На даний час ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями складає 172963 грн. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів житловий будинок з господарськими будівлями не зареєстрований в Коломийському МБТІ. [INFO] померла мама позивача - [PERSON], а [INFO] помер батько позивача - [PERSON], які не залишили заповіту. Після смерті батьків позивача відкрилася спадщина за законом на належне їм майно. Їх спадковим майном були земельні частки (пай) та частки в житловому будинку і господарських будівлях. [PERSON] прийняла спадщину батьків і їй 02.08.2002 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (пай) в розмірі 65,5 в умовних кадастрових гектарах кожна на території Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Успадкувати частину житлового будинку позивач не має можливості, так як немає свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і не зареєстровані вони в органах БТІ. На цій підставі позивачу державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори постановою від 23.01.2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Рекомендовано в судовому порядку вирішити про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав наведених в позові та просила їх задовільнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позов визнають повністю. Представник Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився. Згідно поданого до суду листа, Семаківська сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області просить розгляд справи розглядати у їхній відсутності. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно з технічною документацією житлове господарство по [ADDRESS] складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1959 р., загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., 3 сараїв, 2 літніх кухонь, погрібу, вбиральні, стодоли, стайні, 2 комор, котельні, навісу, гаражу, криниці, огорожі. Звітом про оцінку житлового будинку, складеного ФОП [PERSON] стверджено, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] станом на 26.01.2018 року становить 172963 грн. Як слідує з довідки № 52 від 01.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в [ADDRESS] змінена на [ADDRESS]. Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 8332 від 28.11.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] не зареєстровано. В силу вимог абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 3 ст. 3 зазначеного Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Згідно технічної документації на житловий будинок, будинок збудовано у 1959 році. Отже, документом, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом на той час був технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженої Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127) передбачено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Як слідує з листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 12/5-126 від 23.03.1999 року, по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно довідки № 178 від 14.05.2018 року, виданої виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що площа земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS] становить - 0,1974 га в т.ч. для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,1974 га. Як слідує з копії державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] на підставі рішення XIX сесії п'ятого демократичного скликання Семаківської сільської ради від 18.05.2010 р. є власником земельної ділянки площею 0,1974 га, що розташована в [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавались на підставі записів у по господарських книгах. Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. З довідки № 51 від 01.02.2018 року, виданої виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що згідно по господарської книги № 2 Семаківської сільської ради на 1991-1995 рр. в господарстві в [ADDRESS] суспільна група господарства колгоспники, станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані та проживали: [PERSON], 1926 р.н., член господарства записаний першим; [PERSON], 1926 р.н., дружина; [PERSON], 1963 р.н., дочка; [PERSON], 1961 р.н., зять; [PERSON], 1986 р.н., онука; [PERSON], 1989 р.н., онук; головою двору був [PERSON]. Згідно виписок із по господарської книги № 2 Семаківської сільської ради за 1991-1995 р., по господарської книги № 1 Семаківської сільської ради за 1996-2000 р., по господарської книги № 1 Семаківської сільської ради за 2001-2006 р., по господарської книги № 1 Семаківської сільської ради за 2006-2010 р. встановлено, що в господарстві в [ADDRESS], суспільна група господарства - колгоспники, були зареєстровані: [PERSON], 1926 р.н., член господарства записаний першим, помер [INFO]., а/з № 10 від 14.07.2000 р.; [PERSON], 1926 р.н., дружина, померла [INFO]. а/з № 9 від [INFO].; [PERSON], 1963 р.н., дочка; [PERSON], 1961 р.н., зять; [PERSON], 1986 р.н., онука; [PERSON], 1989 р.н., онук. [PERSON], [INFO] після реєстрації шлюбу 09.07.2013 року з [PERSON], [INFO] присвоєно прізвище «[PERSON]», що стверджено копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 09.07.2013 року виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнають повністю, що стверджено поданими до суду заявами. [PERSON] померла [INFO] у віці 74 років, актовий запис № 9 від [INFO]., що доводиться копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 02.07.2000 року Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер [INFO] у віці 73 років, актовий запис № 10 від 14.07.2000 р., що доводиться копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 14.07.2000 року Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина. Померлі заповіту не вчиняли. Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 05.10.1963 р. стверджено, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO], 31.08.1985 року уклала шлюб із [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів 31.08.1985 року зроблено відповідний актовий запис за № 16, що стверджено копією повторного свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та [PERSON] є їхня донька - [PERSON] (позивач). Копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 1328 (спадкова справа № 465) стверджено, що спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO] є її дочка [PERSON], що мешкає в селі Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області; спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається із права на земельну частку (пай), розміром 65,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій [PERSON], на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) [NUMBER]. Копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 1327 (спадкова справа № 464) стверджено, що спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO] є його дочка [PERSON], що мешкає в селі Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області; спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається із права на земельну частку (пай), розміром 65,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому [PERSON], на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) [NUMBER]. До спадкового майна померлого [PERSON] також належать житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь № 40/02-31 від 23.01.2018 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок [ADDRESS], оскільки спадкоємець не надала документ, який підтверджує право власності [PERSON] на спадковий будинок. Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. На підставі ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 317, 328, 346, 347, 365, 392, 1216 ЦК України,

Outcome: approved