Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Обєднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~"Ясен"\~(далі\~по тексту\~ ОСББ\~"Ясен"), від\~імені якого\~діє представник\~[PERSON] звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позов обґрунтовано тим, що ОСББ "Ясен" створено власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках № 3а, № 3б, № 3в по вул. Підколодного в м. Ковелі, що утворюють єдиний житловий комплекс нерухомого майна. ОСББ «Ясен» є юридичною особою, діє на підставі Статуту, затвердженого зборами засновників 11.07.2013 року із змінами, внесеними 15.04.2016 року. Метою створення ОСББ «Ясен», завданням і предметом його діяльності відповідно до Статуту та ст. 1 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку" є, зокрема, забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно п. 2.3 статуту ОСББ "Ясен" має право, зокрема, встановлювати розміри платежів і внесків членів обєднання, а згідно п. 2.4 статуту - здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Відповідно до Протоколу № 2 учасників зборів власників квартир і нежитлових приміщень будинків № 3а, № 3б, № 3в по вул. Підколодного в м. Ковелі від 29.08.2014 року, встановлено плату за утримання будинків, яка складає 1 грн. за 1 кв.м. приміщень. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а тому є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинку і споруд та при будинкової території, надання яких забезпечується ОСББ "Ясен". Договір про надання послуг по утриманню при будинкової території між ОСББ "Ясен" та [PERSON] не укладався, однак такий договір фактично мав місце, оскільки позивач надавав такі послуги, а відповідач у жоден спосіб не відмовлявся від отримання комплексу житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Проте, відповідач не виконує свої зобовязання щодо сплати встановлених загальними зборами платежів по утриманню будинку та прибудинкової території, в звязку з чим в останнього, станом на 31.08.2018 року, утворилась заборгованість на суму 4 418,00 гривень. Враховуючи положення вимог чинного законодавства України, яке підлягає застосуванню під час вирішення виниклих спірних правовідносин між сторонами, представник позивача вказує, що з відповідача підлягають стягненню: сума основного боргу - 4\~418,00 гривень; 1\~676,09 гривень - пені в розмірі подвійної ставки НБУ; 162,00 гривень - 3% річних, а також 609,22 гривні - сума інфляційних витрат, що підтверджується доданими до позову розрахунками, та судові витрати у справі в сумі 1762,00 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 23.11.2018 року розгляд справи по суті було відкладено в зв'язку з відсутністю в суду відомостей про вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з копіями документів. Відповідні документи були скеровані відповідачу повторно. В подальшому відповідач подав відзив на предявлений позов, з якого вбачається, що він позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначив,\~що наведені\~в позові\~факти є\~необєктивними,\~надуманими та\~не відповідають\~обставинам справи.\~Так,\~зокрема відповідач\~вказує,\~щопозивач не надав суду належних та допустимих доказів в розумінні статей 76 - 79 ЦПК України про те, що відповідач є власником (співвласником) житлового чи нежитлового приміщення в будинку №3в по вулиці Підколодного в місті Ковелі. Також позивач не надав доказів, що квартира № 7 у будинку № 3-в взагалі існує. Відповідач заявляє, що в силу поважного віку він забув і не пам'ятає чи є він власником будь - якого житлового чи нежитлового приміщення у будинку №3в по вулиці Підколодного в місті Ковелі чи ні, а також не пам'ятає чи є він власником квартири [ADDRESS], як і не пам'ятає чи існує взагалі квартира [ADDRESS]. Крім цього, позивач вказує, що по наданим до суду позивачем доказам неможливо взагалі провести підрахунки, оскільки відсутні вихідні дані. Зокрема, в розрахунках в різний період часу вказано інша площа квартири [ADDRESS]. Таким чином, оскільки позивач провів арифметично невірні розрахунки суми основного боргу, яку просить суд стягнути з відповідача, і в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази щодо фактичної площі квартири [ADDRESS], неможливо взагалі провести підрахунки, а тому, відповідно, неможливо визначити втрати від інфляції, 3% річних, та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Відповідач також вказує, що в матеріалах справи відсутні докази відмови відповідача від укладання договору, відсутні докази надсилання відповідачу такого договору, відсутні рішення суду про спонукання відповідача до укладання такого договору, чи визнання договору таким, що укладений. Відповідні претензії відповідачу не направлялись, повідомлень про відкриття рахунків, на які слід сплачувати кошти і в якій кількості, не надходило як і не повідомлялось про визначення частки обов'язкових платежів на утримання та ремонт неподільного та загального майна. Про факт виникнення заборгованості відповідач дізнався з позовної заяви та доданих до неї додатків. На підставі викладеного, відповідач вважає, що у позивача не було об'єктивних причин та утруднень на подання суду доказів понесених витрат на утримання загального і неподільного майна будинку разом з поданням позовної заяви та в позовній заяві позивач не зазначив, що ці докази не можуть бути подані разом з позовною заявою із зазначенням причин їх неподання, а тому втратив можливість долучити їх. Таким чином, посилаючись на вищевикладене, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають. Як вбачається з квитанції ПАТ "Укрпошта", копія відзиву 14.12.2018 року була скерована відповідачем на адресу позивача. Станом на день розгляду справи, позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив відповідача. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову, виходячи з наступних міркувань. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема обовязок споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Вказаний обовязок передбачений і "Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затвердженими постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, відповідно до яких споживач зобовязаний проводити оплату наданих послуг щомісяця. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що, згідно статуту, затвердженого зборами засновників протоколом №1/16 від 13.06.2016 року, ОСББ "Ясен" створено власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках № 3а, № 3б, № 3в по вул. Підколодного в м. Ковелі, що утворюють єдиний житловий комплекс нерухомого майна. ОСББ "Ясен" є юридичною особою та має відповідні права та обов'язки, визначені Стутом. Відповідно до вказаного статуту, метою створення ОСББ "Ясен", завданням і предметом його діяльності відповідно до Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку" є, зокрема, забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до Протоколу № 2 учасників зборів власників квартир і нежитлових приміщень будинків № 3а, № 3б, № 3в по вул. Підколодного в м. Ковелі від 29.08.2014 року, встановлено плату за утримання будинків, яка складає 1 грн. за 1 кв.м. приміщень. Як вбачається з розрахунку боргу [PERSON] (3-в, кв. 7 за 3 роки з 01.09.2015 по 31.08.2018) за період з 20.09.2015 року по 20.10.2017 року щомісячна сума боргу складала 94 грн. Починаючи з 20.11.2017 року по 20.08.2018 року щомісячна сума боргу складає 188 грн. Аналізуючи зазначені обставини, слід прийти до висновку про те, що в період часу з 20.11.2017 року по 20.08.2018 року або збільшилась вдвічі плата з 1 кв.м., або ж збільшилась вдвічі площа приміщень, якими користується відповідач. Проте, серед матеріалів справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували таке збільшення розміру квартплати чи площі приміщень, належних відповідачу. Таким чином, суд не може прийняти до уваги поданий позивачем розрахунок боргу, оскільки правильність такого розрахунку викликає об'єктивні сумніви. Крім цього, серед матеріалів справи відсутні будь-які докази щодо площі приміщень, якими користується відповідач. Оскільки, відповідно до зазначеного вище протоколу № 2, розмір квартплати залежить від площі приміщень, якими користується власник, то суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування такої квартплати відповідачу. Крім цього, суду не подано жодного доказу того, що відповідач є власником чи користувачем квартири [ADDRESS], а відтак користувачем послуг, які надає ОСББ "Ясен". В той же час, як вбачається з відзиву відповідача, останній зазначену обставину і не підтверджує, і не спростовує. Вказана обставина є вагомою для правильного вирішення даного спору, а зважаючи на принцип змагальності сторін, суд позбавлений можливості самостійно перевірити дану обставину. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд вважає, що позивач не подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, розмір боргу (а відтак і розмір інших сум, які просить позивач стягнути з відповідача), докази невиконання умов договору відповідачем, а також інші докази, які б спростовували доводи відповідача та які мають правове значення для правильного вирішення даного спору. Таким чином, суд прийшов до твердого переконання, що позивачем, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в той час, як заперечення відповідача проти позову знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду справи. Тому суд прийшов до висновку про безпідставність вимог позивача, а відтак про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в цілому. Відмовляючи в задоволенні позову, суд на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, покладає на позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed