Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Представник позивача ПАТ "Дельта Банк" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], про стягнення в солідарному порядку боргу за кредитним договором в сумі 19 529,76 грн. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 19 вересня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем - [PERSON], було укладено кредитний договір № 173/Авт-06, згідно якого банк надав [PERSON] , а останній отримав суму кредиту у розмірі - 36 070,00 грн., зі сплатою за користування кредитом 15,5% річних, строком з 19.09.2006 року по 18.09.2010 року, з кінцевим строком погашенням 18.09.2010 року , з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору. В забезпечення виконання боржником зобов'язань за кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON], було укладено договір поруки № 173/Zпор-06-01 від 19.09.2006 р. Відповідно до умов договору поруки [PERSON], зобов'язалась у випадку невиконання позичальником зобов'язань перед банком за вищезазначеним кредитним договором, погасити заборгованість за кредитним договором, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконує. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 12.08.2013 року, сума заборгованості [PERSON], перед позивачем по кредитному договору № 173/Авт-06 від 19.09.2006 р., становить 19 529,76 гривень, з яких: 17 645,53 гривень (сімнадцять тисяч шістсот сорок п'ять гривень, 53 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 1 569,51 (одна тисяча п'ятсот шістдесят дев'ять гривень, 51 коп.) - заборгованість по відсотках. З посиланням на норми ст.ст. 525,526,610,625,553,554,1049,1050 ЦК України та на вказані вище обставини, позивач просить суд, стягнути солідарно на свою користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] загальну заборгованість по кредитному договору № 173/Авт-06 від 19.09.2006 року в сумі 19 529,76 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], у судове засідання повторно не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у їх відсутності та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 19 вересня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем - [PERSON], було укладено кредитний договір № 173/Авт-06, згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту, у розмірі - 36 070,00 грн., зі сплатою за користування кредитом 15,5% річних , строком на 48 місяці, з кінцевим терміном погашення кредиту 18.09.2010 року, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, що стверджується кредитним договором № 173/Авт-06 від 19.09.2006р., копія якого приєднана до матеріалів справи. / а.с. 4-8/. Відповідно до п. 1.6. , п.1.7 кредитного договору позичальник сплачує банку комісійну винагороду за надання кредиту в розмірі 1% від суми кредиту та комісія за управління кредитом 0,2% щомісячно. Відповідно до п. 1.4. кредит надавався відповідачу [PERSON] на придбання легкового автомобіля згідно рахунку. У зв'язку з невиконанням зобов'язань відповідачем [PERSON] . по погашенню кредиту та сплаті відсотків, утворилась заборгованість, яка згідно довідки - розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 12.08.2013 року на його користь підлягає стягненню з відповідача [PERSON], загальна заборгованість по кредитному договору № 173/Авт-06 від 19.09.2006 року в розмірі 19 529,76 гривень, а саме: 17 645,53 гривень (сімнадцять тисяч шістсот сорок п'ять гривень, 53 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 1 569,51 (одна тисяча п'ятсот шістдесят дев'ять гривень, 51 коп.) - заборгованість по відсотках. /а.с. 14/ В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 173/Авт-06 від 19.09.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки №173/Zпор-06-01 від 19.09.2006 року, відповідно до якого остання зобов'язалась перед кредитором відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що витікають з кредитного договору № 173/Авт-06 від 19.09.2006 року. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. /а.с. 9/ Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 4.2.1. вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за цим договором у передбачені договором строки. Відповідно до п. 2.4 вказаного кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менш як 751,46 гривень по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. Відповідно до п. 5.2 вказаного кредитного договору у разі порушення відповідачем [PERSON], строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, комісій та інших платежів передбачених цим Договором Банк має право вимагати а позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожен день прострочення від суми простроченої заборгованості. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору № 173/Авт-06 від 19.09.2006 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач [PERSON], зобов'язався погашати заборгованість за кредит і сплачувати нараховані проценти згідно умов кредитного договору . Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таки [PERSON], що прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконував належним чином то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до п. 1 договору поруки № 173/Zпор-06-01 від 19.09.2006 року укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] - поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 173/Авт-06 від 19.09.2006 року у повному обсязі. Відповідно до п. 3 договору поруки № 173/Zпор-06-01 від 19.09.2006 року поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Так, як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконує належним чином то у позивача виникло право вимагати від боржника та поручителя повернення кредитних коштів в солідарному порядку. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" згідно кредитного договору № 173/Авт-06 від 19.09.2006 року заборгованість в сумі 19 529,76 гривень, підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved