Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, управління Держгеокадастру в Рахівському районі Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що вона, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], укладеному 6 вересня 1981 року в Рукшинській сільській раді Хотинського району Чернівецької області, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу №222992 від 6 вересня 1981 року. 25 травня 2010 року чоловіком [PERSON] придбано земельну ділянку по вул.. 70 річчя Жовтня, 156 Рахівського району Закарпатської області в громадянина [PERSON], мешканця [INFO]/а, про що останніми укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1032. Земельна ділянка має наступний кадастровий номер 2123681501:02:003:0078, цільове призначення земельної ділянки для комерційного використання (обслуговування магазину). 2 грудня 2014 року чоловік [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №147 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області видано свідоцтво про смерть серії І-МИ №138455 від 3 грудня 2014 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка по вул.. 70 річчя Жовтня, 156 Рахівського району Закарпатської області, кадастровий номер 2123681501:02:003:0078, та цільове призначення земельної ділянки для комерційного використання (обслуговування магазину). Спадкоємцем майна нині померлого [PERSON] є вона, його дружина [PERSON], яка в силу ст.. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, проживаючи постійно із спадкодавцем, аж по день його смерті. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] вона не змогла, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація права власності в органах Дежкомзему за місцем знаходження земельної ділянки, про що складено постанову №33/02-14 від 22 січня 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. У зв"язку з цим просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканкою с. Верхнє Водяне, вул. 70 річчя Жовтня,76 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], право власності на земельну ділянку, розташовану по вул.. 70 річчя Жовтня, 156 Рахівського району Закарпатської області, кадастровий номер 2123681501:02:003:0078, цільове призначення земельної ділянки для комерційного використання (обслуговування магазину). Позивачка [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та їх задоволення. Представник відповідача - Верхньоводянської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник відповідача - управління Держгеокадастру в Рахіському районі Закарпатської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. \~ Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дружиною спадкодавця [PERSON] що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. 2 грудня 2014 року [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №147 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області видано свідоцтво про смерть серії І-МИ №138455 від 3 грудня 2014 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка по вул.. 70 річчя Жовтня, 156 Рахівського району Закарпатської області, кадастровий номер 2123681501:02:003:0078, та цільове призначення земельної ділянки для комерційного використання (обслуговування магазину). Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадкове майно. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, судом встановлено, що 25 травня 2010 року спадкодавцем [PERSON] придбано земельну ділянку по вул.. 70 річчя Жовтня, 156 Рахівського району Закарпатської області в громадянина [PERSON], мешканця [INFO]/а, про що останніми укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1032. Земельна ділянка має наступний кадастровий номер 2123681501:02:003:0078, цільове призначення земельної ділянки для комерційного використання (обслуговування магазину). До купівлі вказаної земельної ділянки, така перебувала у власності громадянина [PERSON], мешканця [INFO]/а Рахівського району Закарпатської області на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЕ №441592, виданого на підставі рішення 18 сесії 45 скликання Верхьоводянської сільської ради від 29.07.2009 року. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010924600135. В даному державному акті після посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусом проставлена відмітка у верхньому лівому куті про посвідчення договору купівлі-продажу, згідно якого право власності на земельну ділянку переходить до [PERSON]. Відповідно до Постанови КМУ від 5 травня 2009 року №439 «Про деякі питання посвідчення права власності н земельну ділянку», цей порядок встановлює процедуру здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж та цільового призначення, на державному акті на право приватної власності на землю, державному акті на право власності на землю, державному акті на право власності на земельну ділянку. Відмітка про перехід права власності на земельну ділянку здійснюється на сторінках державного акта, де знаходиться план зовнішніх меж земельної ділянки, план меж земельної ділянки, починаючи з верхнього лівого кута зверху вниз, зліва направо. Територіальний орган Держкомзему за місцем знаходження земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня подання до нього документа про перехід права власності на земельну ділянку проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності на неї. Власник земельної ділянки подає для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку такі документи: а) державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку; б) цивільно-правовий договір про відчуження земельної ділянки у разі набуття права власності на земельну ділянку за таким договором або свідоцтво про право на спадщину. Натомість у правому куті вказаного державного акта відсутня відмітка, яка мала бути зроблена відповідно до цієї Постанови КМУ від 06.05.2009 р. №439, територіальним органом Держкомзему за місцем знходження земельної ділянки, яка здійснюється протягом 14 календарних днів з дня подання до нього документа про перехід права власності на земельну ділянку, і яка проставляється на державному акті про реєстрацію права власності на нового власника - на [PERSON]. У зв"язку з чим державним нотаріусом складено постанову №33/02-14 від 22 січня 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких \~ юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved