Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком їхньої малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В червні 2014 року вона була змушена піклуючись про життя та здоров'я своє та ще ненародженої дитини виїхати з м. Луганськ до м. Лозова Харківської області, де вона з донькою зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: м. Лозова Харківської області, м-н 9[ADDRESS]. Відповідач по справі проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Він не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Всі питання щодо виховання та утримання доньки вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Вона самостійно винаймає житло, сплачує рахунки. За весь цей час відповідач жодного разу не відвідував дитину, не цікавився її життям. Зазначенні факти, як кожен окремо, так в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтуванням ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Вищевказані дії є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Представник третьої особи Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки він свої батьківські обовязки належним чином не виконує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, завірену нотаріусом Киржачського нотаріального округу [PERSON], в якій просив справу слухати за його відсутності, дав свою згоду на позбавлення його батьківський прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування - [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву в якій просила справу слухати без її участі, позовну заяву підтримує, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ №362148 03 липня 2014 року у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON], про що 09 липня 2014 року зроблено відповідний актовий запис № 289 (а.с.13). Як вбачається з копії рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області, [PERSON] та [PERSON] 09 лютого 2016 року розірвали шлюб (а.с.14). Згідно довідки від 20/10/2014 року № [NUMBER] про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої 20 жовтня 2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської обласні, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 03.07.2014 року фактично мешкають за адресою: м. Лозова Харківської області, м-н 9[ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки від 20/10/2014 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої 14 вересня 2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської обласні, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 03.07.2014 року фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). Згідно відповіді №1371 від 08.08.2016 року заступника директора КЗОЗ «Лозівське ТМО» з дитинства і пологової допомоги [PERSON] на запит начальника служби у справах дітей Лозівської міської ради [PERSON], дитина [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS], проживає разом з матірю [PERSON], [INFO]. За місцем проживання дитині мамою створені належні умови для зростання і розвитку. Батько дитини зареєстрований по [INFO] [PERSON] [INFO], який є батьком [PERSON], ніяким чином у вихованні доньки участі не приймає і, навіть, ніяким чином не цікавиться долею і потребами дитини (а.с.37). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 27 липня 2016 року, сім'я проживає у 3-х кімнатній квартирі з усіма зручностями, наймане житло, власник [PERSON], проживають з квітня 2016 року, є вода, газ, теплопостачання, створені місця для сну та ігор, для дитини є продукти харчування. Санітарний стан приміщення задовільний. В сім'ї стосунки добрі. Батько з сім'єю не проживає з 2014 року, не спілкується з донькою, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не телефонує (а.с.48). Відповідно до висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради як органу опіки та піклування №02-13-7/976 від 09.08.2016 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2014 року по 09.02.2016 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.02.2016 року, шлюб між подружжям було розірвано, місце проживання малолітньої [PERSON] встановлено разом з матір'ю. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]; проживає [INFO], м-н 9[ADDRESS]. Відповідно до довідки від 20.10.2014р. № [NUMBER], наданої Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області [PERSON] має статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. З цього часу батьки дитини мешкали окремо. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку (а.с.38-39). [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], проживає за адресою: Російська Федерація, Володимирська область, м.Киржач, вул.Мічуріна, буд.76, має свідоцтво про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації ВУ №0370611, надане Управлінням ФМС по Володимирській області 24.08.2015 року. [PERSON] не приймає участі у вихованні донки, не спілкується з нею особисто, не цікавиться її життям, станом здоров'я, розвитком. Практично з народження доньки жодного разу її не бачив, не спілкувався з нею, жодним чином не підтримував родинних відносин і не має наміру в майбутньому їх налагоджувати. 02.03.2016 року [PERSON] написав нотаріально засвідчену заяву щодо згоди на позбавлення його батьківських прав стосовно доньки - [PERSON]. Таким чином, [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків стосовно [PERSON] (а.с.25,26,27). Чинне законодавство передбачає, що батьки повинні турбуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, підготовку до праці. Але наведені вище факти свідчать про те, що [PERSON] свої батьківські обов'язки належним чином не виконує, свідомо ухиляється від утримання та виховання доньки. Враховуючи вищевикладене, виконавчий комітет Лозівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], проживаючого за адресою: Російська Федерація, Володимирська область, м.Киржач, вул.Мічуріна, буд.76, стосовно доньки [PERSON], [INFO] (а.с.38-39). В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 лютого 1991 року вказано: "Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів".Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що " Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України." Статтею 11 цього ж Закону вказано, що " Сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.". Згідно статті 12 цього є закону вказано, що " Виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.". Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що " Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.". При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обовязків по вихованню дитини, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні йому з нею, ні хто не чинив і не чинить. Все вищевикладене, є ні що інше, як ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому суд, враховуючи те, що [PERSON] добре ставиться до доньки, займається її вихованням і матеріальним забезпеченням, створила всі умови для її нормального життєзабезпечення, вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] Суд розяснює, що відповідно до ст.168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог, тому суд не стягує з відповідача на корить позивача судові витрати, оскільки останньою така вимога не заявлялась.

Outcome: approved