Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом" (далі - ТОВ "Маяк-Вестдом") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 червня 2015 року між ТОВ "Маяк-Вестдом" та [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна №18, відповідно до якого позивач передав відповідачеві у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме - приміщення площею 50,00 кв. м, розташоване на 4 поверсі в корпусі №4. Строк дії договору з 01 червня 2015 року до 31 грудня 2016 року. Сторони договору визначили, що розмір щомісячної плати за оренду становитиме: за період з 01 червня 2015 року до 30 вересня 2015 року - 2000,00 грн; за період з 01 жовтня 2015 року до 31 березня 2016 року - 2500,00 грн; за період з 01 квітня 2016 року до 31 грудня 2016 року - 3000,00 грн. Також [PERSON] взяв на себе зобов'язання щомісячно сплачувати комунальні платежі та експлуатаційні послуги. У подальшому договір оренди був пролонгований до 31 травня 2018 року. За час дії договору оренди від 01 червня 2015 року №18 відповідач не дотримувався його умов щодо своєчасної сплати грошових коштів за оренду приміщення, комунальних платежів та оплати за експлуатаційні послуги. Станом на 16 листопада 2018 року заборгованість [PERSON] за договором оренди від 01 червня 2015 року №18 складає 207433,00 грн, пеня за прострочення термінів виконання своїх зобов'язань за договором у сумі 19392,80 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1668,87 грн. Указані суми ТОВ "Маяк-Вестдом" просило суд стягнути з відповідача [PERSON] 27 березня 2019 року представник позивача подала до суду заяву про відмову від позову її довірителя в частині стягнення заборгованості з [PERSON] за договором оренди від 01 червня 2015 року №18 у сумі 24644,87 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2019 року провадження у справі за позовом ТОВ "Маяк-Вестдом" до [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором оренди від 01 червня 2015 року №18 у сумі 24644,87 грн закрито. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги ТОВ "Маяк-Вестдом" - задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Маяк-Вестдом" заборгованість за договором оренди від 01 червня 2015 року №18 у сумі 182788,13 грн, пеню за прострочення термінів виконання своїх зобов'язань за договором у сумі 19392,80 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1668,87 грн. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Ч. 1 ст. 760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). 01 червня 2015 року ТОВ "Маяк-Вестдом" (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №18, за умовами якого орендодавець зобов'язався передати орендареві у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме - приміщення площею 50,00 кв. м, розташоване на 4 поверсі в корпусі №4. Строк дії договору з 01 червня 2015 року до 31 грудня 2016 року (а. с. 66-71, 73). Орендодавець передав орендареві у користування майно, обумовлене у договорі, що засвідчується актом приймання-передачі від 01 червня 2015 року (а. с. 72). За приписами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 5 ст. 762 ЦК України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату. За умовами п. 4.1 договору оренди від 01 червня 2015 року №18 щомісячна сума орендної плати за користування об'єктом оренди становила: за період з 01 червня 2015 року до 30 вересня 2015 року - 2000,00 грн; за період з 01 жовтня 2015 року до 31 березня 2016 року - 2500,00 грн; за період з 01 квітня 2016 року до 31 грудня 2016 року - 3000,00 грн. Також орендар взяв на себе обов'язок щомісячно сплачувати орендодавцеві за спожиті комунальні послуги та оплачувати експлуатаційні послуги (п. п. 4.1.2, 4.1.3, 5.1.3). Додатковою угодою від 30 грудня 2017 року внесено зміни до договору оренди від 01 червня 2015 року №18 та продовжено строк оренди приміщення до 31 травня 2018 року (а. с. 74). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Матеріалами справи засвідчується, що [PERSON] систематично не виконував взяті на себе за договором оренди від 01 червня 2015 року №18 зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати, комунальних платежів та оплати за експлуатаційні послуги, допустив заборгованість у сумі 182788,13 грн (а. с. 77-91). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п. 8.3 договору оренди від 01 червня 2015 року №18 за несплату в строк орендної плати та будь-яких інших платежів за цим договором орендар сплачує орендодавцеві пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Пеня, нарахована орендодавцем за прострочення орендарем термінів виконання своїх зобов'язань за договором оренди від 01 червня 2015 року №18, складає 19392,80 грн. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту наведеної норми вбачається, що нарахування на суму боргу трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Три проценти річних від простроченої суми становлять 1668,87 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Маяк-Вестдом" заборгованість за договором оренди від 01 червня 2015 року №18 у сумі 182788,13 грн, пеню за прострочення термінів виконання своїх зобов'язань за договором у сумі 19392,80 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1668,87 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3057,75 грн.

Outcome: approved