Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначає, що 26.07.2006 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір № 0607/107, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 30000 дол. США. на термін до 20.07.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Вказує, що відповідач зобовязавсь повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Вказуючи, що оскільки між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 0607/107, за умовами якого останній поручився перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, та оскільки відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом станом на 03.02.2016 року віднявши суми заборгованості в розмірі 38234,64 доларів США та 74816,10 доларів США, які були задоволені рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 15.09.2008 року та рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07.02.2011 на суму 116401,35 доларів США, яка складається: 28097 доларів США 30 центів заборгованість за кредитом; 75402 долари США 72 центи заборгованість по процентам за користування кредитом; 125952 долари США 07 центів пеня та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON]В в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечення проти позову не подавав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив , що згідний на стягнення заборгованості ,яка була визначена рішенням острозького районного суду від 15.09.2008 року. Вказав, що йому нічого не було відомо про рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2011року. Зазначив, що в заставі банку перебуває майно,реалізація якого має бути направлена на погашення заборгованості. Просив справу провадженням закрити ,оскільки вже є рішення Острозького районного суду від 15.09.2008 року заданим кредитним договором. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З кредитного договору № 0607/107 від 26.07.2006 року вбачається, що 26.07.2006 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 30000 дол. США на термін до 20.07.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% річних, пп.1.1., 3.1 договору. Згідно із п.3.3 договору повернення кредиту у сплата відсотків за його використання по кожному траншу відповідно до п.п.3.1., 3.2. цього договору здійснюється в порядку і терміни згідно графіків погашення кредиту та відсотків. Відповідно до п.4.1 договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.2.2.2., 3.1., 3.2., 3.3. цього договору, строків повернення кредиту передбачених п.п. 1.3., 2.2.3., 2.3.1., 2.2.8., 3.3. цього договору, винагороди та комісії, що передбачено п.п. 3.5., 3.7. цього договору. Банк має право нараховувати, а позичальник зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі 0,2 % від суми непогашеного платежу за кожний день прострочення платежу, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня. (а.с.15-18) З розрахунку заборгованості за договором № 0607/107 від 26.07.2006 між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] встановлено, що станом на 03.02.2016 року загальна сума боргу за даним договором становила - віднявши суми заборгованості в розмірі 38234,64 доларів США та 74816,10 доларів США, які були задоволені рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 15.09.2008 року та рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07.02.2011 року - 116401,35 доларів США, яка складається: 28097 доларів США 30 центів заборгованість за кредитом; 75402 долари США 72 центи заборгованість по процентам за користування кредитом; 125952 долари США 07 центів пеня. Також з даного розрахунку встановлено, що [PERSON] погашав заборгованість перед банком, однак дані погашення носили несистематичний характер та вносились не у повному обсязі. (а.с.8-9) З договору поруки № 0607/107/ДП від 26.07.2006 року, встановлено, що 26.07.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки. За умовами даного договору [PERSON] поручився перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. У відповідності до п.2 даного договору поруки, [PERSON] відповідає перед банком солідарно у повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх його зобовязань за кредитним договором. (а.с.19) Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.07.2006 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір № 0607/107, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 30000 дол. США на термін до 20.07.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, відповідач зобовязавсь повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Даний договір відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України. Кредитний договір між банком та [PERSON] відповідає і вимогам Закону України "Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг", оскільки між сторонами при укладенні договору досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі та не встановлено порушень вимог ст. 203 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки п.2.2.2., 2.2.3. кредитного договору було передбачено повернення коштів в порядку і терміни згідно графіків погашення кредиту але не пізніше 20.07.2009 року і оскільки [PERSON] зазначені умови порушив, то з нього на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" слід стягнути заборгованість по кредиту. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором від 26.07.2006 року визначено, що [PERSON] отримав кредит в розмірі 30000,00 грн. на термін до 20.07.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно графіків погашення кредиту і оскільки борг по нарахованих відсотках становить 75402,72 доларів США і на даний час вони не сплачені, то зазначені суми слід стягнути з відповідача. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Оскільки [PERSON] зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виникло право на стягнення з нього штрафу та пені. Посилання відповідача [PERSON], на те, що оскільки вже є рішення суду по данному договору , то слід закрити провадження в справі суперечить п. 5.1 кредитного договору і не заслуговують на увагу. Згідно відповіді відділу ДВС Острозького районного управління юстиції від 13.04.2016 року №02-01-27/662/6виконавчий лист №2-438/08 по зазначеному кредитному договору виконаний не був. (а.с.88) З договору поруки № 0607/107/ДП від 27.07.2006 року, встановлено, що 27.07.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір поруки, з якого встановлено, що поручитель, яким є останній поручається перед банком відповідати солідарно за виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору і зобов'язується виконати за нього зобов'язання перед банком на умовах, в порядку та в терміни, встановлені кредитним договором. Статтею 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Оскільки [PERSON] порушив свої зобов'язання перед банком, то відповідно до ст. 554 ЦК України [PERSON] повинен відповідати перед банком як солідарний боржник, а тому з нього солідарно на користь банку слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка становить 116401,35 доларів США. Відповідно ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як вбачається з кредитного договору № 0607/107 від 26.07.2006 року укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON], останньому кредитні кошти надавались в національні валюті, і як встановлено із розрахунку заборгованості, погашення заборгованості за кредитом, відповідач також зобовязаний був здійснювати, і здійснював в іноземній валюті. За розрахунком заборгованості за договором № 0607/107 від 26.07.2006 року станом на 03.02.2016 року подано розрахунок заборгованості в доларах і гривнях. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України Про банки і банківську діяльність) банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України Про Національний банк України в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). У звязку з наведеним, суд виходить з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. Оскільки, кредит правомірно наданий в іноземній валюті та позивач просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, тому на підставі ч.3 ст.533 ЦК України з [PERSON] окремо, в солідарному порядку з [PERSON] слід стягнути кошти, саме в іноземній валюті. Враховуючи викладене, на підставі ст. 192, 533, 549, 551, 553, 554, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 6 Закону України Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг , ст.99 Конституції України,

Outcome: approved