Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що з 1 червня 1993 року по 17 квітня 2008 року [PERSON] працювала фармацевтом в Новокаховській центральній міській аптеці №60. Для призначення пенсії [PERSON] надала довідку про заробітну плату за період з липня 1995 року по червень 2000 року включно та індивідуальні дані за весь період страхового стажу. Індивідуальні дані з типом форми "Призначення пенсії" за період роботи [PERSON] з січня 2005 року по 30.07.2005 року подано Новокаховською центральною міською аптекою №60 12.08.2005 року без зазначення спецстажу, а 13 лютого 2006 року Новокаховська центральна міська аптека №60 подала форму "Початкову" за період роботи з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року із зазначенням відомостей про спецстаж. Всі дані про заробітну плату застрахованих осіб, поданих страхувальниками, зберігаються у Центральному сховищі ПФУ. За умови співпадіння основних реквізитів індивідуальних відомостей на застраховану особу у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості. Така заміна відбувається тільки на центральному рівні. У випадку, коли основні реквізити індивідуальних відомостей на застраховану особу не співпадають, тобто в першому випадку відображається спеціальний стаж, а в іншому не відображено спеціальний стаж, у Центральному сховищі ПФУ залишаються актуальними обидва документи, що призводить до недостовірного відображення розміру заробітної плати застрахованої особи, а саме задвоєнню заробітної плати за період співпадання по обох звітах з позначками "Призначення пенсії" та "Початкового", що призвело до переплати пенсії у сумі 2023 грн. 87 коп., яка виникла за період з 21 серпня 2009 року по серпень 2014 року включно. З 21.08.2009 [PERSON] перейшла на пенсію за віком. Таким чином, [PERSON] отримала без достатньої правової підстави пенсійні кошти в сумі 2023 грн. 87 коп., чим завдано матеріальну шкоду державі в особі Пенсійного фонду України. Управління Пенсійного фонду України в місті [PERSON] 01 вересня 2014 року викликало [PERSON] по факту вирішення питання відшкодування зайво виплачених пенсійних коштів в сумі 2023 грн. 87 коп. за період з 21.08.2009 року по 31.08.2014 року. [PERSON] в усній формі відмовилась відшкодувати 2023 грн. 87 коп. Просить стягнути з відповідачки на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка переплату пенсійних коштів в сумі 2023,87 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, подала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що у відповідності до п.п.1.3, 1.5 Постанови Правління ПФУ №7-6 від 10.06.2004 р. «Про затвердження порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування» та п.п.1.3, 1.6 Постанови Правління ПФУ №26-1 від 05.11.2009 р. «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України», обов'язок подачі необхідного комплекту документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку про застрахованих осіб покладається на. страхувальника. Цими ж нормативними документами передбачається відповідальність страхувальника у вигляді накладення на нього фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються у системі персоніфікованого обліку. Документи первинної звітності до системи персоніфікованого обліку застрахованих осіб, які містили суперечливі відомості, були отримані Управлінням ПФУ в м.Нова Каховка від роботодавця відповідачки - Новокаховської центральної міської аптеки №60 за підписом її керівника та головного бухгалтера, про що свідчать додані до позовної заяви документи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що з 1 червня 1993 року по 17 квітня 2008 року [PERSON] працювала фармацевтом в Новокаховській центральній міській аптеці №60. Для призначення пенсії [PERSON] надала довідку про заробітну плату за період з липня 1995 року по червень 2000 року включно та індивідуальні дані за весь період страхового стажу. Індивідуальні дані з типом форми "Призначення пенсії" за період роботи [PERSON] з січня 2005 року по 30.07.2005 рокуподано Новокаховською центральною міською аптекою №60 12.08.2005 року без зазначення спецстажу, а 13 лютого 2006 року Новокаховська центральна міська аптека №60 подала форму "Початкову" за період роботи з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року із зазначенням відомостей про спецстаж. Всі дані про заробітну плату застрахованих осіб, поданих страхувальниками, зберігаються у Центральному сховищі ПФУ. За умови співпадіння основних реквізитів індивідуальних відомостей на застраховану особу у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості. Така заміна відбувається тільки на центральному рівні. У випадку, коли основні реквізити індивідуальних відомостей на застраховану особу не співпадають, тобто в першому випадку відображається спеціальний стаж, а в іншому не відображено спеціальний стаж, у Центральному сховищі ПФУ залишаються актуальними обидва документи, що призводить до недостовірного відображення розміру заробітної плати застрахованої особи, а саме задвоєнню заробітної плати за період співпадіння по обох звітах з позначками "Призначення пенсії" та "Початкового", що призвело до переплати пенсії у сумі 2023 грн. 87 коп., яка виникла за період з 21 серпня 2009 року по серпень 2014 року включно. З 21.08.2009 року [PERSON] перейшла на пенсію за віком. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м. Нова Каховка та отримує пенсію за вислугу років з 15 серпня 2005 року. Згідно ч.5 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, що була чинною на момент призначення пенсії) для обчислення пенсії враховувалась заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. З 1 червня 1993 року по 17 квітня 2008 року [PERSON] працювала фармацевтом в Новокаховській центральній міській аптеці №60. Для призначення пенсії [PERSON] надала довідку про заробітну плату за період з липня 1995 року по червень 2000 року включно та індивідуальні дані за весь період страхового стажу. Індивідуальні дані з типом форми "Призначення пенсії" за період роботи [PERSON] з січня 2005 року по 30.07.2005 року подано Новокаховською центральною міською аптекою №60 12.08.2005 року без зазначення спецстажу, а 13 лютого 2006 року Новокаховська центральна міська аптека №60 подала форму "Початкову" за період роботи з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року із зазначенням відомостей про спецстаж. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Частиною 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4. Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка добросовісно отримувала пенсію, помилка у нарахуванні виникла у зв'язку з невірним поданням індивідуальних даних до Пенсійного фонду України Новокаховською центральною міською аптекою №60. З огляду на те, що позивачем при розгляді справи суду не надано належних та допустимих доказів того, що сума пенсії виплачена надміру відповідачу внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. При цьому, органом пенсійного фонду не те щоб не доведено, а й взагалі не наведено зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, які слугували підставою для переплати призначеної пенсії. Таким чином, відсутні докази зловживань з боку відповідача, як пенсіонера, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року (реєстраційний номер 36866538) та від 02.07.2014 року. В даному випадку недобросовісності з боку набувача немає, тож підстави для задоволення позову відсутні. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed