Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

ПАТ „Дельта Банк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ „Дельтабанк" та відповідачем 28.05.2013 року було укладено кредитний договір № 002-14774-280513, відповідно до якого позивальнику було надано споживчий кредит в розмірі 15 000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, а також відкрито картковий рахунок [NUMBER]. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту та процентам за користування кредитною лінією. Станом на 18.08.2014 року відповідач порушив умови кредитного договору та має прострочену заборгованість в сумі 23900,57 гривень, яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 15000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 1571,57 грн., заборгованість за комісіями - 7329,00 грн. Представник позивача до суду не з'явився, в позовній заяві зазначено прохання про розгляд справи за відсутності представника позивача та про підтримання позову, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач до суду не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши наявні у справі матеріали (кредитний договір №002-14774-280513 від 28.05.2013 року; анкету позичальника, розрахунок ціни позову, тарифи на обслуговування платіжних карток), суд розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту №002-14774-280513 від 28.05.2013р. та процентам за його користування. Станом на 18.08.2014 року відповідач порушив умови кредитного договору та має прострочену заборгованість в сумі 23900,57 грн. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1050, 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову - стягнення з відповідача на користь ПАТ „Дельта Банк" заборгованості по кредитному договору в сумі 23900,57 гривень. Відповідно до ст.ст. 79; 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, оскільки відповідач є стороною, котра при виконанні зобов'язань діяла недобросовісно. На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved