Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В лютому 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 жовтня 2012 року в розмірі 6 512,74 гривень. Позов обґрунтований тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 31 жовтня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 669,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору позивачем по справі виконано повністю, а відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за кредитним договором відповідно до умов договору та вимог закону. Станом на 09 лютого 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 6 512,74 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує положеннями ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України. З цих підстав просив позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 6 512,74 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився , однак надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин розгляд справи за відсутності відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не направив клопотань про відкладення розгляду справи, не буде порушенням права на доступ до правосуддя, яке проголошено ст.55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд перевіривши докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 31 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком " ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Згідно Генеральної угоди, [PERSON] виразив свою згоду на те , що ця угода разом із Умовами наданя банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами складає між ним та банком Кредитний договір . Як вбачається із Кредитного договору, сторони при його укладенні керувались вимогами ч.1 ст.634 ЦК України, де передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов Генеральної угоди, [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 669,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно приписів ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що згідно ст.ст. 212,611,651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше чим на 31 день, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченим і позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 453,02 грн. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов і Правил надання банківських послуг , при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань , передбачених Договором, більше чим на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 процентів від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання за договором у зв'язку з чим станом на 09 лютого 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 6 512,74 грн., з яких: 4 669,03. - заборгованість за кредитом, 604,37 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом, 453,02 грн. - штраф за п.2.2.Генеральної угоди, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 286,32 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із платіжного доручення позивачем оплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн, який підлягає стягненню на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" .

Outcome: approved