Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи Бирлівської сільської ради Бершадського району про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та знаття з реєстрації з тих підстав, що як стверджує з його колишньою дружиною [PERSON], з якою шлюб розірвано 28.11.2011 року, він не проживає та не підтримує подружніх стосунків з 2005 року, а з дочкою [PERSON] - з 2010 року не проживає разом. Відповідачі зареєстровані [INFO]. Він бажає отримати субсидію та кредит, а тому в нього є проблеми, які полягають в тому, що за належним йому на праві власності будинком зареєстровані колишня дружина та дочка. Відповідачі не проживають в його будинку, будь-якого договору на проживання між ним та відповідачами укладено не було. Просить визнати втратившими право користування житловим будинком по вул. Перемоги 10 в с. Бирлівка Бершадського району [PERSON] та [PERSON] та зобов'язати Бирлівську сільську раду Бершадського району зняти відповідачів [PERSON] та [PERSON] з реєстрації (прописки) за житловим будинком по вул. Перемоги 10 в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду спарви були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомили. Від представника третьої особи Бирлівської сільської ради Бершадського району надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 224 ч.ч.1,2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов законним, обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає в житловому будинку по вул. Перемоги 10 в с. Бирілівка Бершадського району Вінницької області, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 483673. У вищезазначеному житловому будинку також зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідки Бирлівської сільської ради Бершадського району № 569 від 12.05.2016 року, [PERSON] - колишня дружина позивача в житловому будинку по вул. Перемоги 10 в с. Бирлівка Бершадського району фактично не проживає з 2006 року, [PERSON] - дочка позивача, за вказаною адресою фактично не проживє з 2010 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Наявність реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON] в житловому будинку позивача [PERSON] перешкоджає йому в отриманні субсидії та кредиту. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] не проживає в житловому будинку по вул. Перемоги 10 в с. Бирлівка Бершадськогоо району з 2006 року без поважних причин, відповідачка [PERSON] не проживає у вищезазначеному житловому будинку з 2010 року без поважних причин, а тому вимога позивача [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом грунтується на законі та підтверджується матеріалами справи. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 01.03.2016 року (справа № 825-1335-13-а) у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа N 21-1438а15). З огляду на вищенаведене, позов є законним, обгрунтованим і таким, що підлягає задоволеню в повному обсязі. На підставі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved