Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

27 лютого 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 18. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] У відповідності до законодавства України вона прийняла спадкове майно та з метою оформлення спадщини звернулась до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом . Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою [ADDRESS], який відноситься до колгоспного двору, оскільки згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а нотаріус не має змоги встановити всіх співвласників зазначеного житлового будинку та їх частки у цьому майні. Оскільки вона фактично прийняла спадкове майно, то просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, що за адресою: [ADDRESS]. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та відмовляється від своєї частки у майні. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 18. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] Даний будинок відноситься до суспільної групи колгоспний двір Станом на 01 липня 1990 року в даному будинковолодінні проживали і були зареєстровані: [PERSON], яка померла [INFO], її син - [PERSON], її онука - [PERSON]. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, кожному із них належало по 1/3 частині житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS]. Позивачка вступила у фактичне управління спадковим майном після смерті бабусі, оскільки взяла під охорону спадкове майно, здійснює догляд за будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує всі необхідні платежі. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Угорницької сільської ради не посвідчувався. З метою оформлення спадщини позивачка звернулась до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом . Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою [ADDRESS], який відноситься до колгоспного двору, оскільки згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а нотаріус не має змоги встановити всіх співвласників зазначеного житлового будинку та їх частки у цьому майні. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, в згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка фактично прийняла спадщину, а відповідач проти позову не заперечує та відмовляються від права власності на спірне нерухоме майно, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння, що за адресою: [ADDRESS] Наведене стверджується: копіями свідоцтв про народження /а.с.5-7/, копією свідоцтва про смерть /а.с.8/, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с.9/, копією листа Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 25.12.2013р. № 563/02-14 /а.с.10/, довідкою Угорницької сільської ради від 17.02.2014р. № 170 /а.с.11/, копією технічного паспорта /а.с. 12-16/, копією повідомлення ОКП "Коломийське МБТІ" /а.с.17/, копіями паспортів /а.с.18-19/, заявою відповідача /а.с.23/. На підставі ст.,ст. 16, 328, 1220, 1222, 1268 ЦК України, ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963р.), п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та

Outcome: approved