Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] 13.12.2007 року було укладено кредитний договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 гривень з умовою - сплати процентів за користування кредитом у розмірі 24 % на рік від суми залишку заборгованості. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 05.05.2014 року становить 20311,08 гривень, із яких: 2401,96 грн. - заборгованість за кредитом, 10139,12 грн. - заборгованість по сплаті процентів, 7770 грн. - заборгованість по сплаті комісії. При цьому, за судовим рішенням від 07.11.2008 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором станом в розмірі 2976,05 грн. Внаслідок відповідного зарахування вказаних стягнень представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 18701,78 грн., з яких: 9565,03 грн. - заборгованість по процентам, 7770 грн. - борг по комісії, 500 грн. - фіксована частина штрафу, 866,75 грн. - процентна складова штрафу. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з'явилася, про час слухання справи повідомлялася вчасно та належним чином рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (заяву від 13.12.2007 року про отримання кредиту; розрахунок заборгованості, Умови та правила надання банківських послуг, копію судового наказу від 07.11.2008 року; матеріали цивільної справи №2-н-234/08), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2007 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 гривень з умовою - сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць від суми залишку заборгованості та 2,5 % щомісячної комісії. Договір складається із заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом та комісією. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 05.05.2014 року становить 20311,08 гривень, із яких: 2401,96 грн. - заборгованість за кредитом, 10139,12 грн. - заборгованість по сплаті процентів, 7770 грн. - заборгованість по сплаті комісії. 07.11.2008 року Баштанським районним судом Миколаївської області було видано судовий наказ, яким з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 2976,05 грн., яка складається з 2401,96 грн. заборгованості за кредитом та 574,09 грн. заборгованості по процентам, тому вказану суму заборгованості слід вирахувати із наявної заборгованості, таким чином борг відповідача становить 18701,78 грн., з яких: 9565,03 грн. заборгованість за процентами, 7770 грн. комісії та нараховані штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 866,75 грн. - штраф (процентна складова). Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором. Оскільки відповідач є стороною, котра при виконанні зобов'язань діяла недобросовісно, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved