Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору від 24.01.2014 року № 26-15-03/14 між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" останній отримав кредит у розмірі 31 827 692,00 грн. з фіксованою процентною ставкою у розмірі 18,5% з кінцевим терміном повернення до 24.09.2015 року. В забезпечення зобов'язань за вказаним договором між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався відповідати перед банком за зобов'язаннями ТОВ "Дирекція адміністративних будівель". У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" станом на 20.03.2015 року має заборгованість у розмірі 42 417 250,63 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 31 827 692,00 грн.; заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам - 3 966 968,63 грн.; комісійна винагорода банку - 66 838,17 грн.; пеня за несплачене тіло кредиту - 1 758 495,67 грн.; пеня по несплаченим відсоткам - 442 351,61 грн.; пеня за несплачену комісію - 7 765,52 грн.; 3% річних по тілу кредиту - 153 197,24 грн.; 3% річних за несплаченими відсотками - 46 426,98 грн.; 3% річних по несплаченій комісії - 758,11 грн.; штрафні санкції - 1 821 076,04 грн.; інфляційне збільшення по несплаченим процентам - 568 508,47 грн.; інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту - 1 736 057,16 грн. та інфляційне збільшення заборгованості по несплаченій комісії - 21 115,03 грн. У зв'язку з невиконанням зобов'язань ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" перед банком просить стягнути з відповідача як поручителя суму заборгованості у розмірі 42 417 250,63 грн. та судові витрати. Ухвалою Селидівського міського суду від 04 серпня 2015 року до участі у вказаній цивільній справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ТОВ "Дирекція адміністративних будівель". Відповідач [PERSON] не погодився з позовними вимогами та подав зустрічну позовну заяву, в якій зазначив, що з березня 2014 на території Донецької області відбувались масові народні хвилювання, захоплення влади та адміністративних будівель, а з 14.04.2014 на підставі Указу Президента України від 14 квітня 2014 року "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України"" розпочалась антитерористична операція, тому через втрату можливості здійснення господарської діяльності у м. Донецьку, як місто, що перебуває на окупованій території, неможливо виконати зобов'язання за кредитним договором та договором поруки, тому вважає, що порука на підставі ст. 607 ЦК України та висновку Донецької Торгово-промислової палати України від 28.11.2014 року є припиненої. Просить припинити (розірвати) зобов'язання за договором поруки. Представник позивача-відповідача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав вимоги первісної позовної заяви та просив її задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити через його необґрунтованість. Відповідач-позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутності, доводи зустрічного позову підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. У задоволенні первісного позову просив відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав доводи зустрічного позову, просив його задовольнити та відмовити у задоволенні первісного позову. Вислухавши пояснення представника позивача-відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази (ст. 11 ЦПК України) суд установив наступне. Відповідно до укладеного договору від 24.01.2014 року № 26-15-03/14 між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" останній отримав кредит у розмірі 31 827 692,00 грн. з фіксованою процентною ставкою у розмірі 18,5% з кінцевим терміном повернення до 24.09.2015 року. Додатковим договором від 13.02.2014 року № 1 до укладеного кредитного договору внесено зміни, згідно яких у випадку порушення зобов'язань позичальника, встановлених пунктами пп. 5.3.5, 5.3.12-5.3.20, 5.3.24 цього договору, банк встановлює процентну ставку в розмірі 19,5% річних, починаючи з першого дня звітного місяця, що слідує за місяцем, в якому відбулося порушення зобов'язань позивальника. Договором поруки від 25 січня 2014 року № 9, укладеного між АТ "Ощадбанк", ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" та [PERSON] передбачено, що останній безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов'язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст. 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 617 ЦК України передбачено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Так, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Стаття 607 ЦК України наголошує, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Відповідно до вимог ст. 10 протягом дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. З висновку Донецької Торгово-промислової палати від 28 листопада 2014 № 2741/12.12-03 встановлено, що на підставі ч. 1 ст. 652 ЦК України, ст. 3, 11 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Донецька торгово-промислово палата підтвердила ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" настання суттєвих змін обставин за кредитним договором № 26-15-03/14 від 24.01.2014 року, пов'язаного з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суду надано всі необхідні докази, які свідчать про наявність настання змін обставин за укладеним кредитним договором для ТОВ "Дирекція адміністративних будівель", а оскільки договір поруки нерозривно пов'язаний із кредитним договором, то є підстави для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання умов Договору. Вирішуючи вимоги зустрічного позову, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки на підставі вищевикладених обставин відповідача звільнено від відповідальності за невиконання умов договору, що не є безумовною підставою для припинення поруки. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що у задоволенні первинного та зустрічного позовів слід відмовити на вищевказаних підставах. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні суд не стягує зі сторін судовий збір.

Outcome: dismissed