Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою до заінтересованої особи [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. В заяві посилається на те, що [INFO] у віці 77 років в місті Донецьк померла її мати - [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина. Зазначає, що для оформлення спадкового майна, вона в листопаді 2018 року звернулась до [PERSON] , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу із відповідною заявою на підставі якої була заведена спадкова справа 45/2018, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом її не можливо, оскільки, в ході перевірки її родинних відносин із спадкодавцем, нотаріусом було встановлено, що у них із матір`ю є різниця в прізвищах, а саме "Войцехович" та "Вайціховіч". Вказує на те, що в свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 25 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 685, до укладення шлюбу з [PERSON] , її ім`я записано як [PERSON] . Зазначає, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу між її батьками серії [NUMBER] , виданого 26.12.1995 року, шлюб за актовим записом №449, який був зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 14 червня 1961 року, її дані записані як « [PERSON] », а її батьками зазначені: батько - « [PERSON] » та мати - « [PERSON] ». Вказує на те, що будучи народженною « [PERSON] », після здобуття Україною незалежності, її прізвище було перекладене на українську мову як « [PERSON] ». Зазначає, що в свідоцтві про смерть матері, серії [NUMBER] , виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 08.10.2018 року, актовий запис № 1933, її дані записані як « [PERSON] ». Просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] була її, [PERSON] , [INFO] , матір`ю. У судовому засіданні заявниця [PERSON] не з`явилася, проте через канцелярію подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.10.2018 року актовий запис № 1933 [PERSON] померла [INFO] у віці 77 років. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 червня 1961 року, актовий запис №375, дані записані « [PERSON] », батьками зазначені: батько - « [PERSON] » та мати - « [PERSON] ». Судом встановлено, що згідно заповіту від 31.04.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1762 [PERSON] зробила своє розпорядження [PERSON] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.10.2008 року актовий запис № 2187 [PERSON] помер [INFO] у віці 67 років. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 25.11.2015 року, актовий запис № 685, 20.05.21982 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії\~ [NUMBER] , виданого 26.12.1995 року, актовий запис№449, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що згідно висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану [PERSON] було відмовлення у вчинення таких дій. Судом встановлено, що згідно постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.04.2019 року № 58/02-31 приватним нотаріусом [PERSON] Н.Д. було відмовлено у виченні такої нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законодавству України та не подано документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії, а саме було встановлено, що у них є різниця в прізвищах, а саме "Войцехович" та "Вайціховіч". Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2\~ ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Це вбачається і з положення п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до яких суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Юридичне значення для заявника має факт родинних відносин між нею та її чоловіком. Так, відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявниці важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 постанова Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами) . При розгляді справи про встановлення відповідно до п.б ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення. Зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для створення умов реалізації заявником своїх прав на оформлення спадщини. Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником прав які випливають із спорідненості заявника є визнання факту родинних відносин і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved