Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 492 грн. 01 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач 07.06.2012 р. здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого було пошкоджено автомобіль марки "Renault" , який був застрахований у ПрАТ " Страхова компанія "Інгосстрах ". В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав , просив стягнути з відповідача витрати по сплаті страхового відшкодування та витрати з проведення оцінки шкоди заподіяної автомобілю, а всього у розмірі 10 492 грн.01 коп . та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що 14.12.2011 року між ПрАТ " Страхова компанія "Інгосстрах" та [PERSON] було укладено договір страхування транспортного засобу № К2Х6А+209601906 - автомобіля „ Renault", державний номерний знак [NUMBER]. 07.06.2012 року відповідач [PERSON] керуючи автомобілем „Opel", державний номерний знак [NUMBER], на Міст Московський у м. Києві при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці руху, внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем марки „ Renault", державний номерний знак [NUMBER] (під керуванням [PERSON]), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно матеріалів справи відповідальність водія транспортного засобу "Opel" , державний номерний знак [NUMBER] була застрахована за полісом ОСЦВП № АВ/5724861 у ВАТ НАСК " Оранта" , однак на час ДТП , яке мало місце 07.06.2012 р. дія зазначеного полісу припинилась . Згідно Звіту про оцінку вартості майнової шкоди № 35-2012 від 14.06.2012 року вартість збитку, заподіяного власнику КТЗ Renault Sandero держ. № [NUMBER] станом на 12.08.2013 р. складає 10 844 грн. 34 грн. Зі страхового акту № И-2314 від 26.06.2012 р. вбачається, що сума страхового відшкодування, за умовами страхування становить - 10 492 грн. 01 коп. Згідно платіжного доручення № 7241 від 02.07.2012р., позивач сплатив страхове відшкодування на користь потерпілої особи за договором страхування № К2Х6А+209601906 у розмірі 10 112 грн. 01 коп. та згідно платіжного доручення № 7155 від 22.06.2012 р. позивач сплатив вартість послуг експерта у розмірі 389 грн . Згідно ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналізуючи встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем страховаого відшкодування у розмірі 10 492 грн. 01 коп.. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з суми судового збору - 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved