Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

КС "Істок" звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 08 червня 2017 року між нею та [PERSON] було укладено кредитний договір № КД-4902, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25000 гривень, і зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 13 календарних місяців, до 26 червня 2018 року. Відповідно до договору відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,001 % річних, плата за надання кредиту становить 43,999 % щорічно. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним договором, 08 червня 2017 року між КС "Істок" та [PERSON] було укладено договір поруки № КД-4902 ДП1, згідно якого останній взяв на себе відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань [PERSON] Відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови кредитного договору. 30 червня 207 року відповідачам були направлені листи попередження про наявність заборгованості за кредитним договором, з вимогою про її погашення. 26 липня 2017 року КС "Істок" та [PERSON] було внесено зміни до кредитного договору, шляхом укладання додаткового договору № 1 до кредитного договору, згідно якого плата за надання кредиту була встановлена на рівні 175,9 % щорічно. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем, станом на 28 лютого 2018 року, у відповідача виникла заборгованість в сумі 55104 гривні 83 копійки, а саме: 24799 гривень 26 копійок заборгованість за основною сумою кредиту, 26656 гривень 27 копійок заборгованість за платою за надання кредиту, 0 гривень 18 копійок заборгованість по відсоткам, 2727 гривень 15 копійок інфляційні нарахування, 921 гривня 97 копійок 3 % річних, згідно ст. 625 ЦК України. В позові позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь вказану суму. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідачі правом на подання суду відзиву на позов не скористалися. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову. Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Матеріалами справи встановлено, що 08 червня 2017 року між КС "Істок" та [PERSON] було укладено кредитний договір № КД-4902, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25000 гривень, і зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 13 календарних місяців, до 26 червня 2018 року. 08 червня 2017 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між КС "Істок" та [PERSON] було укладено договори поруки № КД-4902 ДП1, згідно якого останній взяв на себе відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань [PERSON] Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] виконував неналежним чином, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови Кредитного договору. Станом на 28 лютого 2018 року, у відповідача виникла заборгованість в сумі 55104 гривні 83 копійки, а саме: 24799 гривень 26 копійок заборгованість за основною сумою кредиту, 26656 гривень 27 копійок заборгованість за платою, 0 гривень 18 копійок заборгованість по відсоткам, 2727 гривень 15 копійок інфляційні нарахування, 921 гривня 97 копійок 3 % річних, згідно ст. 625 ЦК України. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Виходячи з положень ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України, вбачається, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved