Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності у\~порядку спадкування за законом. У позовній заяві зазначила, що 08 лютого 2013 року, у віці 76 років, померла її бабуся, [PERSON], яка постійно проживала в будинку №138, що знаходиться по вул.Дечебал у селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Після її смерті залишилося спадкове майно, у тому числі будинок №140 по вул.Дечебал, с.Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, який належав її покійному чоловікові, [PERSON], який помер раніше, зокрема 07 травня 2009 року. Спадкоємцем за законом першої черги спадкування є дочка покійних та мати позивачки [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки. Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. До дня смерті [PERSON], позивачка проживала разом з нею в будинку №138 по вул.Дечебал с.Середнє Водяне, а отже, згідно закону, вважається такою, що прийняла спадщину, однак звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на будинок №140 по вул.Дечебал с.Середнє Водяне відсутні. Зазначає, що будь-якого майнового спору з приводу спадкового майна немає, однак відсутність первинної реєстрації прав на зазначене майно створює перешкоду у спадкуванні позивачкою майна, що належало її бабусі, тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 172,21 кв.м., житлова площа 58,49 кв.м., що розташований за адресою с.Середнє Водяне, вул.Дечебал, 140, Рахівського району, Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі позивачки, [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з"явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить такі задовольнити. Представник Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в судове засідання не з"явився, сільський голова - [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судом встановлено, що 08 лютого 2013 року померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради вчинено актовий запис № 8 та видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №150845. [PERSON] (дошлюбне прізвище Влад) [PERSON] являється внучкою померлих [PERSON] та її чоловіка, що помер раніше (07.05.2009 р.), [PERSON], а отже, в силу\~ст. 1265 ЦК України\~спадкоємцем п"ятої черги спадкування за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок №140, що розташований по вул..Дечебал, у селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування, згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376\~ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 20.09.2015 року, спадковий будинок побудований у 1975 році. Загальна площа приміщень становить 172,21 кв.м., житлова площа 58.49 кв.м., інвентаризаційна вартість вказаного будинку становить 78947 гривень. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Підтвердженням приналежності спадкового будинку померлому [PERSON], є наявна в матеріалах справи довідка виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради від 01.10.2015 року №366, згідно якої житловий будинок номер 140 по вул.Дечебал у селі Середнє Водяне належав померлому [PERSON] (номер об"єкта по господарського обліку 1064). Судом в ході розгляду справи встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], онак своїх спадкових прав на майно за життя не оформляла. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268\~ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла. Мати позивачки, [PERSON], яка являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом, відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки, [PERSON] Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №41072122 від 29.07.2015 року інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Таким чином, враховуючи, що позивачка належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved