Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що вона є матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження вказано [PERSON]. Дитина постійно проживала з нею, однак 19 жовтня 2017 року її співмешканець - відповідач [PERSON] після конфлікту, який виник між ними, забрав дитину і виїхав з помешкання, де вони проживали. Вона неодноразово просила відповідача повернути їй сина, однак він відмовляється це робити, а тому звертається до суду з даним позовом. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання його батьківства щодо дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], на підтвердження чого вказав, що з 13 березня 2013 року він проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою [PERSON] Після народження дітей визнавав себе їх батьком, продовжував проживати з відповідачкою, вести з нею спільне господарство, відвідував лікарів, був присутній під час пологів та забирав [PERSON] з сином [PERSON] та в подальшому з дочкою [PERSON] з пологового будинку. Усі документи відповідачка оформляла самостійно, а тому те, що батьком дітей вказано [PERSON], йому не було відомо, оскільки медичною документацією не цікавився. 19 жовтня 2017 року після сварки припинили спільне проживання, [PERSON] виїхав з будинку, де вони проживали усією сім'єю. За спільною згодою було вирішено, що син [PERSON] проживатиме з ним, а дочка [PERSON] залишиться з відповідачкою [PERSON] Остання передала позивачу свідоцтво про народження сина [PERSON], з якого він дізнався, що не він записаний батьком дитини. А тому звертається до суду і просить внести зміни до актових записів про народження дітей і вказати батьком кожного з них [PERSON] і змінити прізвища дітей на прізвище батька. Позивачка-відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та негайно повернути сина [PERSON] позивачці, як законному представнику, до місця постійного проживання у м.Хмельницькому. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнала, лише заперечила проти задоволення зустрічного позову в частині зміни прізвищ дітей на прізвище батька. Відповідач-позивач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] визнав, проти його задоволення не заперечив, згоден повернути дитину [PERSON] Крім того, зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Батьком дитини відповідно до заяви матері вказаний [PERSON], що також видно із Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00019003967 від 09 листопада 2017 року. Відповідно до довідки №9318 про склад сім'ї, виданої відділом реєстрації місця проживання Хмельницької міської ради [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в [ADDRESS]. Також встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах за вищевказаною адресою. 19 жовтня 2017 року після конфлікту, який виник між сторонами, [PERSON] забрав дитину, заявивши, що це і його син, та виїхав з помешкання. [PERSON] неодноразово намагалась повернути сина, однак безрезультатно. Згідно ч.1 ст.162 Сімейного кодексу України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду, рішення органу опіки та піклування, проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. У відповідності до принципу 6 Міжнародної конвенції прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна якщо це можливо перебувати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому разі у атмосфері любові і матеріальної забезпеченості. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків коли є виняткові обставини, розлучати з матір'ю. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач за первісним позовом [PERSON] утримує малолітнього [PERSON] у себе без згоди матері дитини, тобто незаконно, а тому вимоги позивачки про відібрання дитини і поверненні її матері є обґрунтованими. Задовольняючи позовні вимоги за зустрічним позовом, суд виходить з наступного. З 13 березня 2013 року відповідач-позивач [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з позивачкою-відповідачкою [PERSON] Під час спільного проживання у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Після народження дітей [PERSON] визнавав себе батьком дитини, продовжував проживати з відповідачкою, вести з нею спільне господарство, відвідував лікарів, заповняв медичну документацію, був присутній під час пологів та забирав [PERSON] після народження дітей з пологового будинку. Однак в свідоцтвах про народження сина сина [PERSON] серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 22 травня 2014 року, та дочки [PERSON] серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 18 березня 2016 року, батьком дітей вказано [PERSON] і, відповідно, в свідоцтвах про народження прізвище дітей зазначено як "[INFO]". Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Разом з цим, батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], батьківство якого є не просто біологічним, а з часу народження дітей постійно з ними проживав до 19 жовтня 2017 року, належним чином виконує свої батьківські обов'язки. [PERSON] визнає себе батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], турбується про них, займається їх розвитком та виконує всі батьківські обов'язки у відношенні сина та дочки. Також той факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON], визнає і мати дітей [PERSON] Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: п. 2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; Згідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни згідно п. 2.18. зазначених вище Правил вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Варто зазначити, що відповідно до ст.145 СК України, якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. При різних прізвищах за письмовою згодою батьків дитині присвоюється прізвище батька чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. За відсутності згоди дитині присвоюється прізвище на підставі рішення суду. У заяві про присвоєння дитині подвійного прізвища батьки зазначають, з якого прізвища - батька чи матері - повинно починатися прізвище дитини. Припинення шлюбу між батьками не спричиняє зміни прізвища дитини. Оскільки позивачка-відповідачка [PERSON] не вказала суду конкретних причин недоцільності та неможливості зміни прізвищ дітей на прізвище батька, суд не може прийняти до уваги її заперечення щодо задоволення вказаної вимоги, а тому вважає, що слід змінити прізвища дітей з "[INFO]" на "[INFO]" та "[INFO]" відповідно, та внести необхідні зміни до актових записів про їх народження. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісного позову та позовні вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, суд вважає, що відповідач за первісним позовом [PERSON] утримує малолітнього [PERSON] у себе без згоди матері дитини, тобто незаконно, а тому вимоги [PERSON] про відібрання дитини і поверненні її матері є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також враховуючи те, що [PERSON] визнає себе батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а [PERSON] визнає та підтверджує факт цього батьківства, суд дійшов висновку про задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. на користь [PERSON] У відповідності до ч.1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає у рішенні. На виконання вимог п.5 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення в частині відібрання дитини і повернення її матері до негайного виконання. Також враховуючи специфіку виконання рішення суду про визнання батьківства, суд визначає порядок його виконання і зазначає, що дане рішення після набрання законної сили є підставою для внесення змін до актового запису про народження [INFO] року [PERSON] від 22 травня 2014 року №1431, складеного у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, та до актового запису про народження [INFO] року [PERSON] від 18 березня 2016 року №786, складеного у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Вказати батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець с.Міцівці Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та відповідної зміни прізвища дітей з "[INFO]" на "[INFO]" та "[INFO]" відповідно.

Outcome: approved