Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог У червні 2020 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - Банк) звернулося до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 15 грудня 2016 року [PERSON] була підписана заява про приєднання №518233/291116 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Також, сторони підписали заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою до заяви про приєднання, в якій відповідач просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок. В свою чергу, Банк встановив відповідачу кредитний ліміт у сумі - 15 000,00 грн зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 30% річних строком кредитування на 36 місяців. Позивач належним чином виконав всі умови договору, надавши відповідачу кредит. Проте, відповідач своїх обов`язків за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 25 березня 2020 року становить 16829,86 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 14848,57 грн; проценти за користування кредитом - 535,83 грн; комісія - 33,00 грн; пеня - 843,42 грн; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 277,22 грн; втрати від інфляції - 291,82 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16829,86 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, суд постановив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 10.08.2020 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в зв`язку проходженням військової служби у Збройних Сили України де бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки. В заяві зазначив, що з сумою заборгованості згоден в повному обсязі. Судові витрати не згоден сплачувати. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 15 грудня 2016 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було підписано заяву про приєднання №518233/291116 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету "Зарплатний" та видав платіжну картку типу Mastercard Debit Standart /а.с.34/. Пунктом 5.1 сторони погодили, що ця заява про приєднання є невід`ємною частиною договору, підписанням цієї заяви про приєднання клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в т.ч. договору банківського рахунку та кредитного договору, та достовірність даних, в т.ч. персональних, вказаних в цій заяві про приєднання. Також 15 грудня 2016 року між Банком та [PERSON] було підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою заяви про приєднання, на виконання умов якої Банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту на відкритий картковий рахунок № [NUMBER] , строком кредитування на 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк /а.с.35/. Пунктами 6.5.1 та 6.5.2 заяви, сторони погодили процентну ставку 30,00 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Згідно умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в п.1.21 визначено, що розмір пені становить подвійну облікову ставку Національного банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаного позичальником за кредитним договором /а.с.29/. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно п.п.10.11. ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав свої зобов`язання за договором, видавши відповідачу кредитні кошти в сумі 15000 грн, у межах кредитної лінії. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим, станом на 25 березня 2020 року, за наданим позивачем розрахунком, у нього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 16829,86 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 14848,57 грн; проценти за користування кредитом - 535,83 грн; комісія - 33,00 грн; пеня - 843,42 грн; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 277,22 грн; втрати від інфляції - 291,82 грн /а.с.8/. Як вбачається із матеріалів справи, в заяві від 10.08.2020 року відповідач визнав заборгованість в повному обсязі, сплачувати судові витрати не згоден, посилаючись на те, що неодноразово звертався до Банку з приводу призупинення виплат, у зв`язку з його перебуванням на військовій службі /а.с.50/. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у заявленому розмірі. Відповідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з частиною 1 статі 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з нього на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1051 грн, з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 1051 грн, сплачений відповідно до меморіального ордеру №8497512015 від 05 червня 2020 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи. На підставі викладеного, ст.ст.526,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved