Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач ПАТ "ВТБ Банк" звернувся 05.02.2014 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. З позову вбачається, що 16 січня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Мрія" (правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05-05/210, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 120000 грн. строком на 6 років до 16.01.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 17 % річних. Також цього дня Банк за проханням відповідача перерахував вказану суму на рахунок ТОВ "Український автомобільний холдинг" за оплату автомобіля KIA Magentis 2006 року випуску. В забезпечення виконання зобов'язань відповідачем у справі [PERSON], 16.01.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Мрія" (правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк") та [PERSON] було укладено договір застави №05-05/210, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №366, відповідно до якого предметом застави є транспортний засіб - автомобіль марки KIA Magentis, 2006 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕП 4 - го МРВ ДАІ м. Миргорода ВДАІ УМВС України в Полтавській області 13.01.2007 року. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, внаслідок чого станом на 17.01.2014 року [PERSON] має заборгованість на загальну суму 179575 грн.66 коп., з яких: А) Борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 30 % річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 119867 грн. 81 коп. (в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 68953 грн. 66 коп., поточна заборгованість за кредитом -0,00 грн., інфляційні втрати - 1535 грн.45 коп., 30 % річних - 49376 грн.70 коп.; Б) Борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3 % річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів - 58507 грн.85 коп. (в тому числі: прострочена заборгованість за процентами - 48860 грн.50 коп., поточна заборгованість за процентами - 0,00 грн., інфляційні витрати - 838 грн.08 коп., 3 % річних - 2822 грн.34 коп.; В) Пеня, нарахована в зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу - 5986 грн.93 коп.; Г) штраф у розмірі 1 (один) процент від суми кредиту, в зв'язку з тим, що було порушено умови договорів (кредитного договору та договору застави) - 1200 грн. В позові зазначено, що згідно п. 9.1 кредитного договору № 05-05/210 від 16.01.2007 року, у разі несвоєчасного повернення кредиту Позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми. Посилаючись на вищевикладені обставини, на положення ст.ст.20,21 Закону України «Про заставу», положення ст.ст.526,536,546,589,591,610,611,625,1048,1050 ЦК України та на те, що відповідач [PERSON] систематично не виконує своїх обов'язків щодо погашення платежів за кредитним договором № 05-05/210 від 16 січня 2007 року позивач ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до суду і просить звернути стягнення на заставлене майно відповідно Договору застави №05-05/210 від 16.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 366, а саме: автомобіль марки KIA Magentis, 2006 року випуску синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕП 4 - го МРВ ДАІ м. Миргорода ВДАІ УМВС України в Полтавській області 13.01.2007 року та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Тищенко С.Ю. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені в позові і просив його задовольнити. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання в [ADDRESS] (а.с.23) не проживає (а.с.а.с.34-35,36-37,48-49,50-51), однак вважаються такими, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи, оскільки згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за адресою встановленого місця реєстрації цієї особи, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача ПАТ «ВТБ Банк» Тищенка С.Ю., дослідивши письмові докази по справі та всі докази в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Полтавська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 січня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Мрія" (правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк" (а.с.а.с.18,52) та [PERSON] було укладено кредитний договір №05-05/210, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 120000 грн. 00 коп. строком на 6 років до 16 січня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 17 % річних (а.с.а.с. 7-8). Даний кредит позичальнику [PERSON] було надано для придбання автомобіля KIA Magentis, 2006 року випуску. Згідно платіжного доручення від 16.01.2007 року АКБ "Мрія" перерахував кошти в сумі 120000 грн. на рахунок ТОВ "Український автомобільний холдинг" в оплату за автомобіль KIA Magentis, 2006 року випуску (а.с.а.с.11-12). В забезпечення виконання зобов'язань позичальником [PERSON] за кредитним договором, 16.01.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Мрія" (правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк") та [PERSON] було укладено договір застави №05-05/210, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №366, відповідно до якого предметом застави є транспортний засіб - автомобіль марки KIA Magentis, 2006 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕП 4 - го МРВ ДАІ м. Миргорода ВДАІ УМВС України в Полтавській області 13.01.2007 року (а.с.9). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля марки KIA Magentis, 2006 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] (а.с.10). Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Згідно п.4.1 кредитного договору №05-05/210 від 16.01.2007 року, позичальник ([PERSON]) зобов'язаний повернути Банку отриманий кредит в повному обсязі, в строк та у порядку, встановленому кредитним договором. Пунктом 4.2 даного договору визначений обов'язок позичальника сплатити Банку проценти за користування кредитом у розмірі та в валюті наданого кредиту, та порядку, що встановлені кредитним договором. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно з 25 числа по останній робочий день поточного місяця, виходячи із календарної кількості днів і суми отриманих коштів (п.7.2 кредитного договору). Відповідно до п.8.3 кредитного договору погашення кредиту здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з (поточного) рахунку позичальника або шляхом внесення готівки в касу на рахунок позивача щомісячно в строк до 25 числа поточного місяця, починаючи з лютого 2007 року. Сума щомісячного погашення кредиту не повинна бути менше ніж 1667 грн. Згідно положень пунктів 9.1,9.2 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити 30 процентів річних від простроченої суми. Також відповідач сплачує пеню за порушення сплати процентів за користування кредитом. Також, згідно п.9.3 кредитного договору, за порушення зобов'язань, встановлених в п.п.4.1,4.2,4.3-4.7 цього договору, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 1 процент від суми кредиту. Згідно п.1 Договору застави від 16.01.2007 року, реєстровий №366, предметом договору є передача позичальником [PERSON] в заставу Банку рухомого майна - транспортного засобу - автомобіля марки KIA Magentis, 2006 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕП 4 - го МРВ ДАІ м. Миргорода ВДАІ УМВС України в Полтавській області 13.01.2007 року, для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати плати за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, збитків та будь-яких інших платежів, розмір, термін та умови сплати і повернення яких встановлюється кредитним договором та будь-якими додатковими угодами до нього (а.с.9). Відповідно до п.9.4 Договору застави № 05-05/210, укладеного 16.01.2007 року, у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором та/або за цим договором застави позивач може звернути стягнення на предмет застави (а.с.9). З позовної заяви та розрахунку заборгованості за кредитним договором №05-05/210 від 16.01.2007 року вбачається, що позичальник [PERSON] з 25.05.2007 року не своєчасно здійснює повергнення кредитних коштів згідно умов, передбачених кредитним договором, внаслідок чого станом на 17.01.2014 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 05-05/210 від 16.01.2007 року в сумі 179575 грн.66 коп., з яких: А) Борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 30 % річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 119867 грн. 81 коп. (в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 68953 грн. 66 коп., поточна заборгованість за кредитом -0,00 грн., інфляційні втрати - 1535 грн.45 коп., 30 % річних - 49376 грн.70 коп.; Б) Борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3 % річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів - 58507 грн.85 коп. (в тому числі: прострочена заборгованість за процентами - 48860 грн.50 коп., поточна заборгованість за процентами - 0,00 грн., інфляційні витрати - 838 грн.08 коп., 3 % річних - 2822 грн.34 коп.; В) Пеня, нарахована в зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу - 5986 грн.93 коп.; Г) штраф у розмірі 1 (один) процент від суми кредиту, в зв'язку з тим, що було порушено умови договорів (кредитного договору та договору застави) - 1200 грн. (а.с.а.с.13-15). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Статтями 610,623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язань. У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансована установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Суд, виходячи з сукупності досліджених матеріалів справи, загалом приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача - позичальника [PERSON] по кредитному договору №05-05/210 від 16.01.2007 року в сумі 179575 грн.66 коп., оскільки вона узгоджується з умовами кредитного договору, матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. За змістом ч.1 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторов та реєстрації обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. У відповідності до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторов та реєстрації обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Статтею 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, в разі якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено договором застави. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON], банк просив в рахунок погашення заборгованості в сумі 179575 грн.66 коп. звернути стягнення на заставлене майно - автомобіль, визначивши спосіб реалізації предмета застави шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, згідно експертного висновку суб'єкта оціночної діяльності, що буде здійснено в процесі виконавчого провадження з виконання рішення суду. Отже, з досліджених матеріалів справи об'єктивно вбачається, що відповідач [PERSON] має боргові зобов'язання перед позивачем ПАТ "ВТБ Банк" станом на 17.01.2014 року за кредитним договором №05-05/210 від 16.01.2007 року в сумі 179575 грн.66 коп., позивач ПАТ «ВТБ Банк» має право вимагати звернення стягнення на предмет застави за рішенням суду, що передбачено ст.590 ЦК України та вимагати реалізацію предмета застави державним виконавцем з публічних торгів, що передбачено ст. 591 ЦК України, ст.ст. 20,21 Закону України "Про заставу" та Договором застави №05-05/210, укладеним 16.01.2007 року між позивачем і АКБ "Мрія" (правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк"), посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №366. Тобто, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", який є правонаступником Акціонерного комерційного банку "Мрія" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави підлягає до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 1795 грн.76 коп. належить стягнути з відповідача по справі [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved