Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «ПЗУ Україна» на його користь матеріальну шкоду у сумі 33414 грн. 80 коп. та пеню у розмірі 4325,51 грн. також просив стягнути судові витрати по справі у сумі 337 грн.40 коп. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі Представник відповідача до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що 02 липня 2012 року приблизно в 16 год. 15 хв. по вулиці Десантній, навпроти «Зупиночного комплексу №31» у Жовтневому районі м. Кривого Рогу [PERSON], керував автомобілем «ГАЗ-33021» рег. номер [NUMBER], , не забезпечив технічно справний стан автомобіля, під час руху у якого відмовили гальма, та водій [PERSON] не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований біля правого краю проїзної частини автомобіль «ДЕУ Сенс», рег. номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON].( а.с.4) В результаті ДТП автомобіль «ДЕУ Сенс» отримав значні механічні ушкодження, оцінені відповідно до експертного авто-товарознавчого дослідження № Д19/07/12 у сумі 33 414, 80 гривень.( а.с.5) Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 липня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП за вищевказаних обставин (а.с.21), та притягнуто до адміністративної відповідальності. Також вказані обставини зазначені в рішенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2013 року (а.с.93). [PERSON] надав договір обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , відповідно до якого його відповідальність була застрахована у [PERSON] При зверненні [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» для здійснення виплати страхового відшкодування, він отримав відмову у виплаті відшкодування, оскільки, на думку відповідача, подав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. Згідно з Полісом АА/5483707 на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу була застрахована ПАТ «СК «ПЗУ Україна». Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. В ст. 36 п. 36.2 даного закону зазначено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Встановлено, що 03.07.2012 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, надавши передбачені даним законом документи для його виплати, що не заперечується відповідачем (а.с. 22). В зв'язку з невиконанням відповідачем вимог закону, який регулює порядок, підстави та строки виплати страхового відшкодування, або відмови в його виплаті, відповідач звернувся до ФОП [PERSON] для визначення розміру завданих йому збитків. Згідно з Висновком про визначення вартості матеріального збитку, вартість завданого позивачу пошкодженням автомобіля збитку складає 33414 грн. 80 коп.. (а.с. 5) На претензію позивача листом відповідача від 06.08.2012 року в задоволенні заяви про виплату страхового відшкодування відповідачем було відмовлено, т.я., на думку останнього, було надано неправдиві відомості щодо обставин ДТП. (а.с. 22). Відповідно до ст. 22 Закону в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В ст.29 даного закону зазначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з п.12.1 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, тобто страхова сума, що належить до виплати, зменшується на суму франшизи, яка підлягає стягненню з винної особи в ДТП. Представник відповідача на ці обставини також не посилався, про наявність франшизи не повідомляв і копію полісу суду не надав. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З врахуванням цих обставин, заперечення представника відповідача проти позову, ненадання ним доказів у цій частині,суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі та стягнення приведеної ним суми з відповідача. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в судовому засіданні, виходячи з наступного. В силу ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.57, ч.1 ст.58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Дійсно, з висновку № 000111/1 від 27.07.2012 року ТОВ "Українські незалежні судові експерти" вбачається, що з технічної токи зору пошкодження автомобілів не відповідають тим обставинам дорожньо - транспортної пригоди, які наведені в поясненнях обох водіїв. Комплекс пошкоджень автомобілів не міг утворитися в результаті такого зіткнення (а.с. 7-14). За клопотанням представника відповідача було призначено судову транспортно-трасологічну експертизу, згідно висновку № 3491-14 від 01 жовтня 2014 року було надано висновки в умовній формі, що з технічної точки зору, за певних умов, пошкодження на автомобілях ГАЗ та ДЄУ можуть відповідати обставинам вказаних у поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON], а комплекс пошкоджень міг утворитись за обставин вказаних у поясненнях цих водіїв (а.с. 74-83) Згідно з ч.4 ст.59 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Суд при цьому звертає увагу на те, що за клопотанням представника відповідача було призначено судову транспортно-трасологічну експертизу, згідно висновку № 3491-14 від 01 жовтня 2014 року, висновок якої був зроблений судовими експертами ДНДІСЕ в розпорядженні яких були ті ж документи, на підставі яких був зроблений висновок експертом ТОВ "Українські незалежні судові експерти". Суд також враховує, що з заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся 03.07.2012 року, однак будь-яких дій, передбачених законом, для огляду пошкоджених автомобілів відповідач не вживав, обставин ДТП у її учасників не з'ясовував, перевірки не проводив, замовивши лише висновок, на підставі якого було відмовлено в виплаті страхового відшкодування. Виходячи з обставин, викладених вище, наданих сторонами доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про безпідставну відмову відповідача в виплаті страхового відшкодування та задоволення вимог позивача. Страховик, згідно із ч.3 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст. 992 ЦК України). За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня (ст.37 Закону України «Про Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Оскільки, відповідач своєчасно не виплатив позивачу страхове відшкодування, то з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 33 414,80 грн., пені в розмірі 4325,51 грн.

Outcome: approved