Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У травні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач вказав, що відповідач відмовляється сплатити заборгованість у сумі 34.482,72 грн. у добровільному порядку. Заявник зазначив, що між сторонами було підписано заяву про відкриття поточного рахунку від 04.04.2013 р. Згідно заяви відповідач [PERSON] приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 04.04.2013 року та взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку, що визначено та врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Згідно договору відповідач [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 12.000 грн. З метою сприятливих умов виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № б/н від 04.04.2013 року сторони 24.07.2015 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов і правил надання продукту кредитних карт (угода). На порушення умов договору та угоди, а також ст. ст. 526-527, 530, 1050, 1054 ЦК України відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала та станом на 14.08.2016 р. має заборгованість на загальну суму 34.482,72 грн. Оскільки у добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість та судові витрати у справі. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представник позивача і відповідач у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслала. Як вбачається з резолютивної частини позовної заяви, представник позивача просить суд розглянути справу в його відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Тому 11.10.2016 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що між сторонами було підписано заяву про відкриття поточного рахунку від 04.04.2013 р, згідно якої відповідач приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 04.04.2013 р. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку, що визначено та врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Згідно договору відповідач [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 12.000 грн. З метою сприятливих умов виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № б/н від 04.04.2013 р. сторони 24.07.2015 р. уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов і правил надання продукту кредитних карт (угода). На порушення умов договору та угоди, а також ст. ст. 526-527, 530, 1050, 1054 ЦК України відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 14.08.2016 р. має заборгованість у сумі 34.482,72 грн., яка складається з наступного: 23.299,14 грн. - заборгованість за кредитом; 4.520,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6.663,56 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом. Згідно вимогам згаданої угоди, а також ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредит (в тому числі прострочені відсотки), пеню. В добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена. Вищевказані обставини підтверджуються письмовими доказами: кредитним договором між сторонами, розрахунками розміру заборгованості, особистими документами відповідача, іншими матеріалами цивільної справи. Відповідно до ст. ст. 40, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити за час прострочення 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів. Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору № б/н від 04.04.2013 р., Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 24.07.2015 р., ст. ст. 40, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050,1054 ЦК України, позов до [PERSON] підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі. За правилами ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1.378 грн. на користь позивача.

Outcome: approved