Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 15.04.2005 року між Відкритим акціонерним\~товариством "Мегабанк" та ТОВ «Торговий дім« Львівська макаронна фабрика» було укладено договір №35-2005 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 200\~000 грн. строком з 15 квітяня 2005 року по 10 жовтня 2006 року зі сплатою 23 процентів річних. Згідно із додатковою угодою №1 від 10.05.2005 р. до кредитного договору суму кредиту було збільшено до 4\~000\~000 грн., строк користування кредитом було продовжено до 14 квітня 2010 року. Згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] кредит позичальнику було видано. Таким чином, позивачем виконано зобовязання щодо надання кредиту позичальнику згідно з умовами кредитного договору. Відповідно до договору поруки від 15.04.2005 р. зі змінами від 10.05.2005 р., укладеного між позивачем та [PERSON] , відповідач поручився перед позивачем за виконання позичальником в повному обсязі усіх його обов`язків, що виниунули із кредитного договору. В свою чергу [PERSON] умов кредитного договору не виконує, в результаті чого заборгованість становить 2\~828\~076, 04 грн.; заборгованість за відсотками 587\~714, 56 грн.; заборгованість штрафу за порушення строку сплати процентів складає 386\~407, 58 грн. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. Відповідач подав пояснення, які мотивує тим, що зобов`язання, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком. Укладені між [PERSON] та позивачем договорів поруки не містить положень про можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди. Крім того, відповідачем подано заперечення на позовну заяву, які мотивовані тим, що не надано доказів виконання чи не виконання боржником і майновим поручителем обов`язків щодо погашення заборгованості, що має істотне значення для справи. На підставі вищевикладеного, просить відмовити у задоволенні позову. 29.11.2018 року замінено позивача по справі його правонаступником, а саме з ПАТ «Мегабанк» на АТ «Мегабанк». В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити. В судовому засіданні [PERSON] просив відмовити повністю у задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак така неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши думку учасників по справі та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1ст.\~5\~ЦПК України,передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті\~12,\~80,\~81,\~83\~ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст.13\~ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15.04.2005 року між Відкритим акціонерним\~товариством "Мегабанк" та ТОВ «Торговий дім« Львівська макаронна фабрика» було укладено договір №35-2005 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 200\~000 грн. строком з 15 квітяня 2005 року по 10 жовтня 2006 року зі сплатою 23 процентів річних. Відповідно до додаткової угоди №1 від 10.05.2005 р. до кредитного договору суму кредиту було збільшено до 4\~000\~000 грн., а строк користування кредитом було продовжено до 14 квітня 2010 року. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, надання кредиту здійснювалося шляхом оплати розрахункових документів з позичкового рахунку № [NUMBER] та/або шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] в ЛФ ВАТ «МЕГАБАНК», що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] . Згідно з ст.629\~ЦПК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями\~ст. 599 цього ж Кодексу\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1\~статті 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1\~ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.2\~ст. 549 ЦК України\~штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч.1\~ст. 550 ЦК України\~право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до вимог ст.ст.1049,\~1054 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплати проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення звернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Відповідно до п. 4.3.1 Кредитного договору. Кредитодавець має право у випадку порушення позичальником умов договору, вимагати його дострокове розірвання, повернення отриманого кредиту, сплати наоахованих процентів та комісійної винагороди зі стягненням штрафу у розмірі, визначеному у розділі 7. 15 квітня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством "Мегабанк" та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого [PERSON] поручається перед Відкритим акціонерним товариством "Мегабанк" за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Львівська макаронна фабрика" в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли з кредитного договору №35/2005 від 15 квітня 2005 року. Відповідно до додаткової угоди до договору поруки від 15.04.2005 р., яка укладена 10.05.2005 р., між позивачем та відповідачем, відповідач поручився перед позивачем за виконання позичальником в повному обсязі усіх його обов`язків, що виниунули із кредитного договору та за додатковою угодою №1 від 10.05.2005 р. до кредитного договору. Відповідно до\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Згідно п.2.1.2. Договору поруки, у разі одержання від кредитора вимоги про виконання обов`язків за кредитним договором, поручитель зобов`язаний не пізніше ніж у триденний строк сплатити кредитору відповідну заборгованість. Відповідно до п. 2.4.2 Договору поруки, кредитор має вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором як з боржника так із поручителя. Відповідно до п.3.2. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород, відшкодування збитків. Судом встановлено, що листами №02/19/1 від 13.01.2009, №02/1/900 від 21.07.2009 відповідача повідомлено про порушення зобов`язання за кредитним договором та попереджено про примусове стягнення. Згідно із ст.6 ЦПК України,\~здійснюючи\~правосуддя,\~суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.\~ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, \~способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, оцінюючи доводи сторін у сукупності, та кожин зоврема, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення так як відповідач, внаслідок неналежного виконання умов договору, допустив заборгованість перед позивачем, на підставі чого останній вправі вимагати повернення коштів включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки тощо. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved