Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач ), укладено договір про надання споживчого кредиту №11177359000 від 02.07.2007 року (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 58780.00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 02.07.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору. ( п.1.1, 1.2 кредитного договору). За користування кредитними коштами в межах установленого строку кредитування відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі та порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки (п. 1.3.1 , 1.3.2 кредитного договору) . Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором, (п. 1.3.3 кредитного договору). Згідно з п.4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань (термінів повернення кредиту та/або процентів). Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору відповідно до договору іпотеки від 02.07.2007 року прийнята в іпотеку квартира, загальною площею 49.9 кв. м., житловою площею 34.6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до інформаційної довідки від 09.03.2017 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на квартиру накладено заборону відчуження в зв'язку з передачею в іпотеку АТ «УкрСиббанк» та зареєстровано обтяження у реєстрі іпотек (іпотекодержатель АКІБ «УкрСИббанк»). Інших речових прав та обтяжень на користь інших осіб не зареєстровано. Копія інформаційної довідки, як доказ, надається. На момент укладення договору іпотеки вартість предмету іпотеки складала 424 108.00 грн.. (п.1.1 договору іпотеки). Відповідно до п.2.1.1 договору іпотеки позивач як іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду відповідно до чинного законодавства України ( п. 3.2. договору іпотеки). Відповідно із ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 Закону України „Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором та виникненням простроченої заборгованості АТ «УкрСиббанк» звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за вказаним кредитним договором, що існувала станом на 12.10.2010 року в розмірі 587580 грн.00 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 56116.94 дол. США, що еквівалентно 443879,38 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн., заборгованість за відсотками - 15372.35 дол. США, що еквівалентно 121593.75 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн., пеня за основним боргом - 772.88 дол. США, що еквівалентно 6113.38 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн., пеня за несплаченими процентами - 2021.96 дол. США, що еквівалентно 15993,49 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2011 року по справі №2-1006/11 позов було задоволено та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 587580.00 грн. та судові витрати у розмірі 1700.00 грн. Однак станом на 09.03.2017 року рішення суду залишається не виконаним, заборгованість за кредитним договором не погашена та становить: 56116.94 дол. США - по кредиту, 72986.27 дол. США - по відсоткам, нарахованих з 01.10.2008 року по 31.12.2016 року, 197306.90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 09.03.2016 року по 09.03.2017 року, 591992.97 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 09.03.2016 року по 09.03.2017 року. На адресу Відповідача Позивачем направлена вимога від 25.01.2017 року в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» про необхідність усунення порушення зобов'язань за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак порушення договору не усунені. На підставі викладеного, позивач просить з метою погашення заборгованості на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» ( рахунок № 29090000000113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750 місцезнаходження - 04070, м. Київ,вул. Андріївська, буд. 2/12), що виникла внаслідок невиконання [PERSON] ( [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: 65069, м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси (Гер.Сталінграду), буд.90 кв.41) зобов'язань за кредитним договором №11177359000 від 02.07.2007 року у розмірі: 56116.94 дол. США-по кредиту, 72986.27 дол. США - по відсоткам, нарахованих з 01.10.2008 року по 31.12.2016 року, 197306.90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 09.03.2016 року по 09.03.2017 року, 591992.97 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 09.03.2016 року по 09.03.2017 року, а також погашення судових витрат у розмірі 1600 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 49.9 кв., житловою площею 34.6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] ( 17.11.1964 народження, ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: 65069, м. Одеса, вул. Ге оборони Одеси (Гер.Сталінграду), буд.90 кв.41), встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгі межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «] іпотеку» за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що заборгованість не погашена. Відповідач, а також його представник позовні вимоги не визнали. Так, відповідач просив застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності, а також у разі, задоволенні позову застосувати дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач ), укладено договір про надання споживчого кредиту №11177359000 від 02.07.2007 року (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 58780.00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 02.07.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору. ( п.1.1, 1.2 кредитного договору). За користування кредитними коштами в межах установленого строку кредитування відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі та порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки (п. 1.3.1 , 1.3.2 кредитного договору) . Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором, (п. 1.3.3 кредитного договору). Згідно з п.4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань (термінів повернення кредиту та/або процентів). Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором та виникненням простроченої заборгованості АТ «УкрСиббанк» звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за вказаним кредитним договором, що існувала станом на 12.10.2010 року в розмірі 587580 грн.00 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 56116.94 дол. США, що еквівалентно 443879,38 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн., заборгованість за відсотками - 15372.35 дол. США, що еквівалентно 121593.75 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн., пеня за основним боргом - 772.88 дол. США, що еквівалентно 6113.38 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн., пеня за несплаченими процентами - 2021.96 дол. США, що еквівалентно 15993,49 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 12.10.2010 р. за 1 дол. США 7.9099 грн. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2011 року по справі №2-1006/11 позов було задоволено та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 587580.00 грн. та судові витрати у розмірі 1700.00 грн. Однак станом на 09.03.2017 року рішення суду залишається не виконаним, заборгованість за кредитним договором не погашена та становить: 56116.94 дол. США - по кредиту, 72986.27 дол. США - по відсоткам, нарахованих з 01.10.2008 року по 31.12.2016 року, 197306.90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 09.03.2016 року по 09.03.2017 року, 591992.97 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 09.03.2016 року по 09.03.2017 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору відповідно до договору іпотеки від 02.07.2007 року прийнята в іпотеку квартира, загальною площею 49.9 кв. м., житловою площею 34.6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до інформаційної довідки від 09.03.2017 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на квартиру накладено заборону відчуження в зв'язку з передачею в іпотеку АТ «УкрСиббанк» та зареєстровано обтяження у реєстрі іпотек (іпотекодержатель АКІБ «УкрСИббанк»). Інших речових прав та обтяжень на користь інших осіб не зареєстровано. Копія інформаційної довідки, як доказ, надається. На момент укладення договору іпотеки вартість предмету іпотеки складала 424 108.00 грн.. (п.1.1 договору іпотеки). Відповідно до п.2.1.1 договору іпотеки позивач як іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду відповідно до чинного законодавства України ( п. 3.2. договору іпотеки). Відповідно із ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 Закону України „Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. На адресу Відповідача Позивачем направлена вимога від 25.01.2017 року в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» про необхідність усунення порушення зобов'язань за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак порушення договору не усунені. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна (ч.6 ст.38 ЗУ «Про іпотеку»). Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Іпотеку», п.1.2 договору іпотеки за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючі сплату прпоцентів, неустойки, основної суми боргу, витрат, пов'язаних з пред'явленнім вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. За змістом ч. 1 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторонам іпотечного договору надано можливість вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі окремого договору або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. При цьому, вказана норма лише визначає можливість укладання окремого договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак аж ніяк не забороняє іпотекодержателю застосовувати визначений договором спосіб задоволення його вимог за наявності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 2 ст. 36 цього Закону визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосовувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. В той же час, відповідно до п.1 ст.1 Закону України\~\~ «Про мораторій на \~\~стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII, який опубліковано 07.06.2014р., протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. З кредитного договору вбачається, що кредит видався в іноземній валюті у розмірі 58780.00 дол. США, а квартира, яка є предмет іпотеки загальною площею 49.9 кв.м Крім того, у відповідача не має іншого житла, що підтверджується випискою з державного реєстру прав. Таким чином, на відповідача розповсюджується дія Закону України\~\~ «Про мораторій на \~стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII. В Постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015р. по справі за позовом публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту і звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою публічного акціонерного товариства УкрСиббанк про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року зазначено, що мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання. Відтак установлений Законом України Про мораторій» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. Частиною 2 ст. 360-7 ЦПК України встановлено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Таким чином, рішення суду підлягає виконанню після зупинення дії Закону України «Про мораторій на \~\~стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII.

Outcome: approved