Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

30.01.2015р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві та в наданій суду 31.03.2015р. заяві, посилалася на те, що 03.08.2002р. шлюб між сторонами було зареєстровано у відділі РАГС Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Між тим, шлюб між ними розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2015р. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 800 грн. та 600 грн. на кожного з них відповідно щомісячно до досягнення кожним з них повноліття. В наданій суду 31.03.2015р. заяві, позивачка також просила розглядати справу за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. № 19). Відповідач [PERSON] в судові засідання 25.02.2015р. та 31.03.2015р. повторно не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 2), згідно до відмітки на конвертах із повістками, вони повернуті "за закінченням терміну зберігання" (а.с. № 11-12, 17-18). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] є відповідач (а.с. № 4, 4а). Шлюб між сторонами по справі розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2015р. (а.с. № 21). Малолітні діти мешкають зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 642 від 04.02.2015р., виданою КП "ЖГ Кіровського району" ДМР (а.с. № 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід - частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивачка просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. та 600 грн. на кожну дитину щомісячно, посилаючись на відсутність у відповідача стабільного заробітку, а відомостей про те, що відповідач працює та має регулярний дохід у суду відсутні, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у зазначеному розмірі щомісячно до досягнення кожним з дітей повноліття, починаючи стягнення із дня подачі позову, а саме з 30.01.2015р. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що та сума, на стягненні якої наполягає позивачка, в незначному розмірі перевищує 50% прожиткового мінімуму на дитину у віці до 6 років та на дитину від 6 до 18 років, який з 01.01.2015р. дорівнює 1032 гpн. та 1286 грн., відповідно. [PERSON] зараз знаходиться у віці до 6 років, а [PERSON] - у віці від 6 років до 18 років. Зазначені суми щомісячно на кожну дитину відповідають матеріальному становищу сторін, зокрема, позивачці, яка зазначила у позовній заяві, що самотужки їй забезпечувати дітей дуже важко (а.с. № 1). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved