Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду 23 лютого 2016 року з позовом, вказавши, що ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 22.01.2008 року уклали кредитний договір KRHGG50000002934. Згідно договору ПАТ КБ "Приватбанк" зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 21191,25 грн. на термін до 22.01.2028 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 21191,25 грн. Однак, [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми за кредитним договором. Станом на 05.02.2016 року сума заборгованості за кредитним договором складає 26192,58 грн., а саме: 19938,36 грн. - заборгованість за кредитом; 4967,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1287,06 грн. - заборгованість за пенею. В забезпеченні виконання зобов'язання за договором KRHGG50000002934 між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки, а саме п. 5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором KRHGG50000002934. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була направлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRHGG50000002934 від 22.01.2008 року в розмірі 26192,58 грн., а також витрати по справі - судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача Романовський Д.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в позові просив суд позов задовольнити в повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26192,58 гривень та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечувала частково, та посилалася на те, що не погоджується з розміром нарахованої пені, оскільки з наданого позивачем розрахунку не вбачається з якої саме заборгованості він виходив нараховуючи штрафні санкції. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися, про місце та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень щодо вимог позивача не надали. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.01.2008 року ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір KRHGG50000002934. (а.с. 13-15, 20,22-23 - копії договору, довідки, банківської ліцензії, свідоцтва, витягу із статуту). Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21191,25 грн. Згідно п. 3.1 кредитного договору, за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного договору до дати погашення кредиту, позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п. 7.1 зміненої частини даного договору. В забезпечення виконання зобов'язання за договором KRHGG50000002934 між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.16-17 - копія договору поруки). Відповідно до п. 3.1 договору іпотеки, поручитель відповідає за зобов'язанням згідно з кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, тощо. Відповідно до п. 3.2 відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Станом на 05 лютого 2016 року сума заборгованості за кредитним договором складає 26192,58 грн. (а.с. 4-8 - розрахунок), а саме: 19938,36 грн. - заборгованість за кредитом; 4967,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1287,06 грн. - заборгованість за пенею. 18.11.2015 року позивачем ПАТ КБ "Приватбанк" було направлено відповідачам [PERSON], [PERSON] повідомлення про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором (а.с.10, 11-12), яке залишено без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із умовами зазначеного договору сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі. Згідно положень частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст. 543 ЦК України). Згідно положень ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому суд не може прийняти до уваги заперечення представника позивача, щодо неправильного нарахування пені за прострочення зобов'язань, оскільки як слідує з розрахунку наданого позивачем при нарахуванні пені, він діяв відповідно до положень п. 4.1 Договору, згідно якого сторонами при підписані договору було погоджено, що при порушенні Позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, банк має право нарахувати , а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Зважаючи на те, що відповідачами не належним чином виконувалися взяті на себе зобов'язання передбачені п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, і вказана обставина не заперечувалася сторонами, виходячи з суми простроченого платежу та кількості днів прострочки позивачем була нарахована пеня відповідно до положень п. 4.1 вказаного Договору. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідачі не виконували належним чином умови кредитного договору, а отже порушили взяті на себе грошові зобов'язання, тому з них в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість в розмірі 26192,58 грн. Крім того відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень.

Outcome: approved