Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

ПАТ "Страхова компанія "Перша" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про компенсацію страхового відшкодування, а саме просить суд: стягнути з [PERSON] на користь позивача компенсацію сплаченого страхового відшкодування у розмірі 25 853,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. Представник позивача з в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути у відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Адвокат відповідача [PERSON] надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить здійснити розгляд справи у відсутності відповідача, його представника. Проти задоволення позовних вимог позивача заперечував. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПАТ "Страхова компанія "Перша" та [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АС/2215830. Договір було укладено відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносно автомобіля Volvo FH12» д.н.з. [NUMBER]. 18.11.2014 о 06:20 на а/д Красноград-Перещєлино-Новомосковськ сталося ДТП за участю автомобіля Volvo FH12 д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Рено, д.н.з. [NUMBER], з напівпричепом Shwarmuller, д.н.з. [NUMBER], який був припаркований і належав на момент ДТП на праві власності ТОВ «Торговий дім «Вігор». Згідно Постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2014 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику напівпричепу Shwarmuller д/н [NUMBER]. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту ЦВ-00-9051 від 09.02.2015 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 25 853,00 грн. Платіжне доручення № 11571 від 24.02.2015 року. Посилаючись на те, що відповідач не повідомив про ДТП, у зв'язку із чим не виконав вимог статті 33 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу 25 853,00 грн. виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в спростування доводів позивача надав суду докази, що він з поважних причин не виконав вимог підпункту 33.1.2 пункту 3.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до відповіді наданої завідувачем Сергіївської лікарняної амбулаторії [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні в Сергіївській лікарняній амбулаторії з 19.11.2014 року по 24.11.2014 року із діагнозом: частковий розрив кільця ротаторів лівої плечової кістки. Лікування: іммобілізація лівої верхньої кінцівки. Лікарем було призначено хворому напівпостільний режим і повний спокій лівої верхньої кінцівки на 7-10 днів. Згідно вищевикладених обставин, [PERSON] вільно пересуватися не міг. Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 етапі 38 Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 стані 33 цього Закону. Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» стапю 33 Закону № 1961-IV було викладено в новій редакції, зокрема, розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 цієї статті. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні пункти та підпункти статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необгрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Разом з тим за наявності у страхувальника або водія документально підтверджених поважних причин невиконання свого обов'язку повідомлення страховика про ДТП підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає. Такі ж по суті висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 22.06.2017 року №6-1253цс16. З огляду на викладене та беручи до уваги факт наявності документально підтверджених поважних причин невиконання відповідачем свого обов'язку повідомлення страхової компанії про ДТП, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог вимог позивача та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. У зв'язку із відмовою в задоволенні позовних вимог позивача, вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору також підлягає залишенню без задоволення. На підставі викладеного

Outcome: dismissed