Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про поділ майна подружжя. В позові вказувала, що 06.10.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Шишковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №07. У шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Зазначала, що відповідач перешкоджає їй в користуванні спільним майном, а саме легковим автомобілем марки ВАЗ 211540, реєстраційний номер [NUMBER], з якого зняв номерний знак і без її відома забрав автомобіль зі стоянки. В період спільного проживання домовилися щодо користування автомобілями, зокрема вона користувалася легковим автомобілем марки ВАЗ 211540, а відповідач вантажним автомобілем марки «Сітроєн», реєстраційний номер [NUMBER]. Не можуть прийти до згоди, щодо решти спільного майна, яким є: житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], придбаний ними 30.05.2008 року у [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, вартість якого з господарськими будівлями на час розгляду справи становить 90549,00 грн.; вантажний автомобіль марки «Сітроєн», сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, вартістю 80000,00 грн. придбаний ними 03.03.2009 року; легковий автомобіль марки ВАЗ 211540, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 48000,00 грн. придбаний ними 06.06.2008 року. Крім того стверджувала, що з відповідачем розпочали будівництво житлового будинку на земельній ділянці, яка виділена для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. Проте, будівництво на даний час не завершене. Вижницьким РБТІ визначена грошова оцінка незавершеного житлового будинку, яка становить 310419,00 грн. В період шлюбу ними придбано нерухомого майна на суму 400968,00 грн. Всього ними придбано майна, яке є їх спільною сумісною власністю на загальну суму 528968,00 грн. Посилалася на те, що відповідно до норм сімейного законодавства вона і відповідач мають право на ? частину майна, що є спільною сумісною власністю, вартість якої із загальної суми оцінки всього спільного майна становить 200484,00 грн. Вони не можуть прийти взаємної згоди щодо поділу спільного майна, тому вона пропонує варіант поділу, за яким легковий автомобіль марки ВАЗ 21540 виділити їй, оскільки у неї знаходиться технічний талон на вказаний автомобіль і він їй необхідний для перевезення неповнолітніх дітей, а відповідачу виділити вантажний автомобіль марки «Сітроєн». Житловий будинок по [ADDRESS] пропонує виділити відповідачу, а їй грошову компенсацію її частини, належної в цьому будинку. Крім того вони мають право по 1/2 частині будівельних матеріалів, використаних у процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку. Просила розділити майно, що є спільною сумісною власністю. Виділити їй: легковий автомобіль марки ВАЗ 21540, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 48000,00 грн.; ? частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку на суму 155210,00 грн.; 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] на суму 45124,00 грн. Виділити відповідачу: вантажний автомобіль марки «Сітроєн», реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 80000,00 грн.; житловий будинок; ? частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва незавершеного будівництвом нерухомого майна, розташованих в [ADDRESS] на суму 155 210,00 грн. Стягнути з відповідача на її користь 45125,00 грн. - частку в грошовому виразі вартості житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS], та різницю вартості автомобілів в сумі 32 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2485,00 гривень. Відповідач [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до [PERSON], про визнання майна спільним сумісним майном подружжя, його поділ та визнання права власності, в якому зазначив, що позов [PERSON] визнає частково, оскільки згідний поділити майно подружжя, однак, позивач не зазначила, що частина майна, на яке вона претендує, є його особистим майном, яке придбане ним до одруження і воно не підлягає поділу. В позові вказував, що з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2007 року по жовтень 2013 року. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області шлюб між ними розірвано. З [PERSON] проживали до травня 2013 року. Під час шлюбу, 03.05.2008 року за договором купівлі-продажу придбали житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], розпочали в цьому ж господарстві самочинне будівництво житлового будинку, процент готовності якого складає 60% та придбали автомобіль марки ВАЗ-211540, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску. Згідно висновку судової будівельної експертизи №324 вартість житлового будинку з господарськими будівлями складає 90549,00 грн.; вартість матеріалів, виробів та конструкцій, затрачених на самочинне будівництво становить 77105,00 грн. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №1257 вартість автомобіля марки ВАЗ-211540, реєстраційний номер [NUMBER], складає 37084,00 грн. Загальна маса спільного майна подружжя складає 204738,00 грн. і їх частки у ньому повинні бути рівними і складати по 102369,00 грн. Автомобіль марки «CITROEN JUMPER», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску не є спільним сумісним майном подружжя, оскільки був придбаний ним за власні кошти у березні 2007 року, тобто до укладення шлюбу. Не погодився на виділення йому житлового будинку літ. А, по [ADDRESS] та сплати [PERSON] грошової компенсації, оскільки він підлягає поділу в натурі і він матеріально не спроможний сплачувати грошову компенсацію. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №324 вказаний житловий будинок підлягає поділу в співвідношенні 1:1 і він бажає, щоб йому виділили 1 частину, що складає 48/100 ідеальної частки і складається із: житлової кімнати пл. 24,00 кв.м, вартістю 11304,00 грн. в житловому будинку літ. А та 1/2 колодязя літ. К - 869,00 грн., 1/2 огорожі - 31678,00 грн., а [PERSON] по цьому ж варіанту виділити частину 11, яка складається із кухні пл. 14,6 кв.м - 06877 грн., кімнату пл. 13,5 кв.м - 6358,00 грн. в житловому будинку літ. А та сарай літ. Б - 917,00 грн., 1/2 колодязя літ. К - 869,00 грн., 1/2 огорожі - 31678,00 грн., що складає 52/100 ідеальних часток. В частині позовних вимог щодо виділення їм по 1/2 частині будівельних матеріалів та конструкцій від самочинно зведеної будівлі літ. Д. погоджується. Згідно висновку експертизи вартість матеріалів, виробів та конструкцій, затрачених на самочинне будівництво складає 77105,00 грн., а тому частка кожного з них складатиме по 38552,00 грн. Просив визнати об'єктом спільного сумісного майна подружжя житловий будинок з господарськими будівлями вартістю 90549,00 грн. та будівельні матеріали, вироби та конструкції, використані в самочинній будівлі літ. Д вартістю 77105,00 грн. в [ADDRESS], автомобіль марки ВАЗ-211540, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, вартістю 37084,00 грн.; Визначити частки в спільному майні подружжя рівними в розмірі по 102369,00 грн.; Виділити йому 48/100 ідеальних часток житлового будинку та господарських будівель; ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, використаних на самочинну будівлю літ. Д, що розташовані в [ADDRESS], на загальну суму 38552,00 грн., визнавши за ним право власності; автомобіль марки ВАЗ-211540 реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску вартістю 37084,00 гривень. Виділити [PERSON]: 52/100 ідеальних часток житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в [ADDRESS]; ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, використаних на самочинну будівлю літ. Д., визнавши за нею право власності. Для приведення варіанту поділу житлового будинку літ. А в дію зобов'язати його провести наступні роботи: закласти проріз між приміщеннями 1-1 та 1-3; пробити дверний проріз в зовнішній стіні приміщення 1-3, встановивши вхідні двері; в кімнаті 1-3 влаштувати кухню пл. 7,0 кв.м шляхом встановлення перегородок. Стягнути з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію ? частини вартості автомобіля марки ВАЗ-211540 в сумі 18542,00 грн. Стягнути з [PERSON] на його користь 1424,00 грн. різницю в частках; понесені витрати по справі: 1023,69 грн. судового збору, 4800,00 грн. за проведення будівельної експертизи, 1194,00 грн. за проведення автотехнічної експертизи, а всього 7017,69 гривень. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримали, послались на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити, зустрічний позов визнали частково. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити. Зустрічний позов [PERSON] підтримала, послалась на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві, просила позов задовольнити. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 06.10.2007 року, виданого виконавчим комітетом Шишковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження, серія [NUMBER] від 11.04.2011 року та серія [NUMBER] від 04.10.2012 року, виданих виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Діти проживають з [PERSON], що визнає представник відповідача, а тому вказані обставини відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.10.2013 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується його копією. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.06.2013 року позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на дітей та дружину задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 350,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 30.05.2013 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі по 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.05.2013 року і до досягнення дітьми трьох років, що підтверджується копією вказаного рішення. Вказаним рішенням також встановлено, що діти проживають з [PERSON] та знаходяться на її утриманні. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], ВРЕР для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області вбачається, що 03.03.2009 року на ім'я [PERSON] зареєстровано вантажний (вантажопасажирський) автомобіль марки «CITROEN JUMPER», 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. З висновку №1257 від 23.10.2013 року призначеної судом та проведеної експертами СП "Західно-Український Експертно-Консультативний Центр" судової автотоварознавчої експертизи вбачається, що ринкова вартість автомобіля «CITROEN JUMPER», реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску, з урахуванням його стану на момент огляду та в цінах станом на час виконання даного дослідження становить 64690,00 гривень. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], ВРЕР для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області вбачається, що 06.06.2008 року на ім'я [PERSON] зареєстровано легковий автомобіль марки «ВАЗ 211540», 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. З висновку №1257 від 23.10.2013 року призначеної судом та проведеної експертами СП "Західно-Український Експертно-Консультативний Центр" судової автотоварознавчої експертизи вбачається, що ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 211540», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, з урахуванням його стану на момент огляду та в цінах станом на час виконання даного дослідження становить 37084,00 грн. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18853090 від 18.05.2008 року вбачається, що 18.05.2008 року за на підставі договору купівлі-продажу серія ВКІ №138334 від 03.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3992 за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.09.2009 року, виданого на підставі рішення 18 сесії 5 скликання Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області від 25.12.2008 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий №7320555300:01:003:1141, цільове призначення - 1.8 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на житловий будинок, складеного 01.07.2013 року ДКП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] вбачається, що по [ADDRESS] розташовані: житловий будинок літ. «А», сарай літ. «Б», незавершений житловий будинок літ. «Д», колодязь літ. «К», огорожа літ. «N», і вартість вказаного майна становить 400968,00 гривень. У пункті 1. висновку №324 від 10.10.2013 року призначеної судом та проведеної експертами СП "Західно-Український Експертно-Консультативний Центр" судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що залишкова вартість зміщення будинковолодіння [ADDRESS] становить 90 549,00 гривень. У пункті 4,5. вказаного висновку встановлено, що згідно даних Вижницького районного бюро технічної інвентаризації станом на 01.07.2013 року незавершений будівництвом житловий будинок літ. Д будинковолодіння [ADDRESS] є самовільним будівництвом. Ступінь будівельної готовності незавершеного будівництвом житлового будинку літ. Д складає 60%. Розрахунок об'ємів робіт для зведення незавершеного будівництвом житлового будинку літ. Д складає був здійснений на підставі натурних вимірів та даних техпаспорта будинок. Всього по кошторису вартість будівельних робіт - 129456,00 грн. В тому числі вартість матеріалів, виробів та конструкцій - 77105,00 гривень. Згідно п.6,7. вказаного висновку, вартість ? частини будівельних робіт, матеріалів та конструкцій по самовільному будівництву незавершеного будівництвом житлового будинку літ. Д будинковолодіння [ADDRESS] складає 64728,00 грн., в тому числі вартість ? частини будівельних матеріалів, виробів та конструкцій 38552,00 гривень. У п.2 вказаного висновку пропонується наступний варіант розподілу будинковолодіння [ADDRESS] на дві частини у співвідношенні ? та ?: Першому власнику надати наступні приміщення житлового будинку: 5 - кімната площею 24,0 кв.м, вартістю 11304,00 грн. Частка першого співвласника в житловому будинку становить 46/100. Вартість цієї частини будинку дорівнює 11304,00 грн. Першому власнику надати наступні господарські будівлі та споруди: ? колодязя літ. «К», вартістю 869,00 грн.; ? огорожі літ. «N», вартістю 31678,00 грн., всього вартістю 32547,00 грн. Вартість частини нерухомого майна, що належить першому співвласнику становить 43851,00 грн. Частка першого співвласника в загальній вартості нерухомого майна становить 48/100. Реальна частка першого співвласника по будинковолодінню складає 43851,00 грн., що на 1424,00 грн. менше за ідеальну частку. Другому власнику надати наступні приміщення житлового будинку: 2 - кухня, площею 14,6 кв.м, вартістю 6877,00 грн.; 3 - кімната, площею 13,5 кв.м., вартістю 6358,00 грн.. всього площею 28,1 кв.м та вартістю 13235,00 грн. Частка другого співвласника в основній частині будинку становить 54/100. Вартість цієї частини будинку дорівнює 13235,00 грн. Другому власнику надати наступні господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», вартістю 917,00 грн.; ? колодязя літ. «К», вартістю 869,00 грн.; ? огорожі літ. «N», вартістю 31678,00 грн., а всього вартістю 33464,00 грн. Вартістю частини нерухомого майна, що належить другому співвласнику становить 46699,00 грн. Частка другого співвласника в загальній вартості нерухомого майна становить 52/100. Реальна частка другого співвласника по будинковолодінню складає 46699,00 грн., що на 1424,00 грн. більше за ідеальну частку. У пункті 3 зазначеного висновку вказано, які необхідно виконати роботи для відокремлення приміщень будинку: закласти проріз між приміщеннями 1-1 та 1-3; пробити дверний проріз в зовнішній стіні приміщення 1-3, встановити вхідні двері; в кімнаті 1-3 влаштувати кухню площею 7 кв.м шляхом встановлення перегородок. З даних рішення виконкому Берегометської селищної ради від 11 грудня 2013 року №83 вбачається, що виконавчий комітет не заперечує щодо поділу спільного майна подружжя на дві частини житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до пп.22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Відповідно до ст.ст.60, 61, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 70 СК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.368 ч.3 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За правилами ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Таким чином судом встановлено, що в період шлюбу, на спільні кошти, сторони придбали житловий будинок по [ADDRESS], легковий автомобіль марки «ВАЗ 211540», реєстраційний номер [NUMBER] та на земельній ділянці, яка згідно державного акту належить [PERSON] розпочали будівництво житлового будинку літ. «Д» по [ADDRESS], а тому зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] і виходячи з принципу рівності часток у майні подружжя, частки кожного з них у цьому майні та у будівельних матеріалах, виробах та конструкціях, використаних в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку складають по ?, що у грошовому виразі становить по 102369,00 гривень. Відповідно до ч.1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Як встановлено судом, всього по кошторису вартість будівельних робіт, матеріалів та конструкцій по самовільному будівництву незавершеного будівництвом житлового будинку літ. Д будинковолодіння [ADDRESS] становить - 129456,00 грн., а вартість 1/2 частини вказаних будівельних робіт, матеріалів та конструкцій складає 64728,00 грн., в тому числі вартість 1/2 частини будівельних матеріалів, виробів та конструкцій 38552,00 гривень. Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо виділення [PERSON] та [PERSON] по ? частині будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку літ. Д, будинковолодіння [ADDRESS], що в грошовому виразі складає по 64728,00 грн. та визнання за ними права власності на них підлягають задоволенню. З вказаних вище підстав також підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про виділення йому та [PERSON] по ? частині житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в [ADDRESS] відповідно до варіанту, запропонованого у п.2 висновку №324 судової будівельно-технічної експертизи та визнання права власності на вказані частини. Суд вважає, що саме запропонований судовим експертом варіант поділу спірного будинку враховує в комплексі всі обставини, факти, забезпечує баланс прав та законних інтересів сторін. При цьому варіанті зменшується ідеальна частка [PERSON], але він отримає грошову компенсацію у належному розмірі, визначеному судовою експертизою. Обрання зазначеного варіанту є доцільним також з огляду на те, що сім'я [PERSON] складається з трьох осіб різної статі, матері та двох синів. Вказаний варіант поділу потребує мінімальних затрат та такий розподіл суттєво не виступає за межі часток у спільному майні. Зокрема, першому власнику, - [PERSON], надати наступні приміщення житлового будинку: 5 - кімната площею 24,0 кв.м, вартістю 11304,00 грн. та наступні господарські будівлі та споруди: ? колодязя літ. «К», вартістю 869,00 грн.; ? огорожі літ. «N», вартістю 31678,00 грн., всього вартістю 32547,00 грн. Вартість частини нерухомого майна, що належить [PERSON] становить 43851,00 грн., а його частка в загальній вартості нерухомого майна становить 48/100. Тобто реальна частка [PERSON] по будинковолодінню складає 43851,00 грн., що на 1424,00 грн. менше за ідеальну частку. Другому власнику, - [PERSON], надати наступні приміщення житлового будинку: 2 - кухня, площею 14,6 кв.м, вартістю 6877,00 грн.; 3 - кімната, площею 13,5 кв.м., вартістю 6358,00 грн.. всього площею 28,1 кв.м та вартістю 13235,00 грн. та наступні господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», вартістю 917,00 грн.; ? колодязя літ. «К», вартістю 869,00 грн.; ? огорожі літ. «N», вартістю 31678,00 грн., а всього вартістю 33464,00 грн. Вартість частини нерухомого майна, що належить [PERSON] становить 46699,00 грн., а її частка в загальній вартості нерухомого майна становить 52/100. Тобто реальна частка [PERSON] по будинковолодінню складає 46699,00 грн., що на 1424,00 грн. більше за ідеальну частку. Обов'язок по виконанню робіт для відокремлення приміщень будинку, зазначених у пункті 3 вказаного висновку покласти на [PERSON]. За змістом ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦПК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. При цьому в разі не вчинення сторонами дій направлених на надання згоди присудження грошової компенсації та не внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності (п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя"). Отже, законодавство передбачає певні способи поділу судом майна подружжя. По-перше, відповідно до ст.71 СК України суд може ухвалити рішення щодо поділу майна в натурі. Такий спосіб застосовується до подільних речей, тобто речей, які можна поділити без втрати їх цільового призначення (ст.183 ЦК України). По-друге, суд може ухвалити рішення про присудження майна одному з подружжя з покладенням на нього обов'язку виплати другому з подружжя компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності (чч.2, 4, 5 ст.71 СК України). При цьому присудження такої компенсації можливе лише за згодою особи, яка її отримує, та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Такий спосіб застосовується відносно неподільних речей. По-третє, суд може застосувати і такий спосіб поділу майна, як розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості і частки кожного із подружжя у спільному майні. Розподіл речей є самостійним способом поділу подружнього майна та має місце при наявності кількох більш-менш рівнозначних за вартістю речей, які за своєю природою не можуть бути поділені в натурі. Так, суд може розподілити між подружжям будь-які об'єкти права спільної власності, передавши кожному з подружжя певну їх кількість. Крім того, в процесі поділу майна суд може одночасно застосувати не один спосіб, а їх комбінацію: відносно одних видів речей застосувати їх поділ в натурі, стосовно інших - здійснити передачу одному із подружжя з зобов'язанням певної компенсації другому, а треті види речей - розподілити між сторонами з урахуванням їх вартості. При цьому враховується вартість окремих речей, а також загальна вартість майна, що передається кожному з подружжя. Як убачається із матеріалів справи вартість спірного автомобіля марки «ВАЗ 211540», реєстраційний номер [NUMBER], на час розгляду справи становить 37084,00 грн. (висновок автотоварознавчої експертизи від 23.10.2013 року). Крім того судом встановлено, що вказаним автомобілем користувалася позивач [PERSON], якій автомобіль потрібний для здійснення професійної діяльності, оскільки працює сімейним лікарем та здійснює виїзд до хворих. Таким чином, суд вважає, що поділ спірного автомобіля має бути проведений, виходячи з дійсної вартості спірного автомобіля на час розгляду справи. За таких обставин, з урахуванням положень ст.71 СК України, суд дійшов висновку про необхідність проведення поділу автомобіля марки «ВАЗ 211540», реєстраційний номер [NUMBER], який є спільною сумісною власністю сторін у справі, залишивши спірний автомобіль у власності [PERSON] з покладенням на неї обов'язку компенсувати [PERSON] 18542,00 грн. у вигляді грошової компенсації замість його частки ( ? ) у спільному майні. Правових підстав для збільшення розміру частки [PERSON] у вказаному спільному майні подружжя суд не вбачає. Таким чином вимога [PERSON] про виділення їй автомобіля марки «ВАЗ 211540», реєстраційний номер [NUMBER] підлягає задоволенню, а вимога [PERSON] про виділення йому вказаного автомобіля та стягнення з нього компенсації ? частини його вартості задоволенню не підлягають з підстав наявності у власності інших автомобілів. З вказаних вище підстав не підлягає задоволенню позовна вимога [PERSON] про виділення житлового будинку по [ADDRESS] відповідачу [PERSON] та стягнення з нього 45125,00 грн. частки в грошовому виразі будинку. Крім того відповідач [PERSON] заперечує проти цього. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування та інше. Твердження позивача [PERSON] та її представника [PERSON] про те, що вантажний автомобіль марки «CITROEN JUMPER», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] придбаний відповідачем [PERSON] в шлюбі та є спільним майном подружжя спростовується відповіддю на запит суду, наданою Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Кіцманського та Заставнівського районів при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області №2869 від 27.12.2013 року, з якої вбачається, що згідно реєстраційних даних центру за гр. [PERSON], [INFO], мешканцем с. Шишківці, 24.03.2007 року ВРЕР для обслуговування м. Кіцмань, зареєстровано ТЗ марки «CITROEN JUMPER», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], та перереєстровано у зв'язку з переобладнанням 03.03.2009 року ВРЕР для обслуговування м. Чернівці. Таким чином судом встановлено, що вантажний (вантажопасажирський) автомобіль марки «CITROEN JUMPER», придбаний [PERSON] до укладення шлюбу 24.03.2007 року, а тому позовна вимога [PERSON] про виділення [PERSON] вказаного автомобіля та стягнення з нього різниці вартості автомобілів є безпідставною та задоволенню не підлягає. Суд вважає, що позивач [PERSON] не позбавлена права звернення до суду з позовом про стягнення коштів понесених нею при переобладнанні вказаного автомобіля. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, то з [PERSON] на її користь підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1242,50 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також, оскільки зустрічний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, то з [PERSON] на його користь підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 511,85 грн., а також судові витрати за проведення будівельної та автотехнічної експертиз в сумі 2400,00 грн. та 597,00 грн. відповідно, тобто також пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено, ст.ст.16, 328, 331, 372 ЦК України, ст.ст.60, 61, 70, 71 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: partial