Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором, в сумі 13312 грн. 17 коп., мотивуючи позовні вимоги тим, що 11.03.2008 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" та підписала заяву № б/н від 11.03.2008 року згідно якої банк надав їй кредит в розмірі 6700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між банком та клієнтом договір. Всупереч умовам договору [PERSON] своєчасно не здійснювала платежів для погашення заборгованості за кредитом, тобто зобов'язання належним чином не виконала, а тому позивач просить стягнути вказану суму боргу. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку " Універсальна, 30 днів пільгового періоду" з базовою відсотковою ставкою 3 % на місяць на залишок заборгованості. Як вбачається з копії заяви, яка складена представником банку та відповідачем, [PERSON] ознайомлена і погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. В п. 2.1.1.2.3. Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" вказано, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити ( зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4 " Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування клієнта вбачається, що [PERSON] 04.04.2008 року отримала кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому, 23.07.2008 року кредитний ліміт на картковому рахунку відповідача було збільшено до 4000 грн., а потім 19.11.2009 року зменшено до 3720 грн. Остання зміна умов кредитування відбулася 26.11.2013 року, кредитний ліміт на вищевказаному картковому рахунку відповідача було збільшено до 6700 грн. Відповідно до умов надання кредиту [PERSON] зобов'язана щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір було укладено відповідно до вимог ст.ст.203, 205, 207, 1054, 1055 ЦК України, а саме його укладено у письмовій формі, та підписано уповноваженими особами. З матеріалів справи вбачається, що банк перерахував на рахунок відповідача кошти, передбачені кредитним договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кредитним договором передбачено, що позичальник повинен належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та повернути кредит в сумі передбаченій договором, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені у ньому. З розрахунку суми боргу по договору № б/н від 11.03.2008 року укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] вбачається, що заборгованість останньої станом на 07.09.2016 року складає: 7027,56 грн. - тіло кредиту; 3065,72 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 3516,88 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов'язання; 950,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму понад 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 622,01 грн. - штраф (процентна складова). Відповідачем за період з 01.06.2015 року по 07.09.2016 року в рахунок погашення заборгованості були сплачені кошти в сумі 2120,00 грн. Враховуючи вищенаведене, загальна сума боргу [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк" на момент звернення до суду складає 13312 грн. 17 коп. До теперішнього часу сума боргу за договором в повному обсязі не повернута, у зв'язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача основна сума боргу за кредитами та інші обов'язкові платежі. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати, які в даному випадку складаються з 1378,00 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved