Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування належної йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 10.12.2013 року земельної ділянки, кадастровий номер 1421755100:04:000:1379, площею 4,5244 га, яка перебуває у користуванні відповідача на підставі договору оренди землі від 28.01.2014 року, укладеного строком на 7 років, з незаконного володіння відповідача, посилаючись на закінчення строку дії договору оренди землі, на який його було укладено. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 04.03.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідач відзив не надав. В ході підготовчого провадження, позивач, шляхом подання заяви від 12.04.2021 року, збільшив позовні вимоги, заявивши вимогу про розірвання договору оренди землі від 28.01.2014 року у зв`язку з істотним порушенням його умов. Ухвалою суду від 16.04.2021 року заява про збільшення позовних вимог прийнята до розгляду. Інших процесуальних дій в ході підготовчого провадження судом не вчинялося. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 14.05.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Козуб Г.Г. позовні вимоги підтримали, пояснили, що позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер 1421755100:04:000:1379, площею 4,5244 га, розташованої на території Нікольської селищної ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і 28.01.2014 року уклав з відповідачем договір оренди землі строком на 7 років. Проте, відповідач, зареєструвавши право оренди землі лише в жовтні 2014 року, тобто через 9 місяців з часу підписання вищевказаного договору, протиправно збільшив строк оренди, чим позбавив позивача можливості розраховувати на те, що строк дії договору оренди закінчиться в січні, а не в жовтні 2021 року. У зв`язку з цим, просив розірвати договір оренди землі від 28.01.2014 року, укладений між ним та відповідачем з приводу земельної ділянки кадастровий номер 1421755100:04:000:1379, площею 4,5244 га, розташованої на території Нікольської селищної ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з істотним порушенням умов договору оренди, витребувати вказану земельну ділянку з незаконного володіння відповідача. Представник відповідача до судового засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення по справі, на що позивач надав згоду, на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.01.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Агротіс» укладено договір оренди землі - земельної ділянки кадастровий номер 1421755100:04:000:1379, площею 4,5244 га, розташованої на території Нікольської селищної ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі - Договір). Умовами Договору визначено, що він укладається строком на 7 років (п.8), дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.36). 24.11.2020 року позивач, посилаючись на те, що договір оренди землі від 28.01.2014 року, укладений строком на 7 років, закінчується 28.01.2021 року, звернувся до відповідача з вимогою про повернення земельної ділянки, оскільки не бажає продовжувати орендні відносини. В грудні 2020 року позивач отримав відповідь відповідача, про те, що на вищевказаній земельній ділянці знаходиться виробництво озимих сільськогосподарських культур, після збору яких земельна ділянка буде повернута у стані придатному для використання за цільовим призначенням. Оскільки відповідач у добровільному порядку не повернув земельну ділянку, позивач звернувся до суду з вказаними позовом. Відповідно до ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом. Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є ЗУ "Про оренду землі" . У його статті 13 визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст.14 ЗУ "Про оренду землі"). Відповідно до ст.19 ЗУ "Про оренду землі", строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, в тому числі права оренди земельної ділянки, здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст.2,4 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2021 року, право оренди земельної ділянки за договором оренди землі від 28.01.2014 року, строком 7 років, зареєстроване за орендарем ТОВ "АГРОФІРМА "АГРОТІС" 29.10.2014 року. Таким чином, право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1421755100:04:000:1379, площею 4,5244 га, за договором оренди землі від 28.01.2014 року закінчиться 29.10.2021 року. Такі висновки неодноразово висловлені в рішеннях Верховного Суду України, з цією правовою позицією погоджується і Велика Палата Верховного Суду, а отже ця практика є усталеною. Крім того, ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання. Пунктом 42 Договору визначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. В даному випадку сторони погодили, що договір оренди землі від 28.01.2014 року набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, з урахуванням реєстрації 29.10.2014 року договору оренди землі від 28.01.2014 року, укладеного на 7 років, строк договору оренди закінчиться 29.10.2021 року. Статтею 31 ЗУ "Про оренду землі", пунктами 36-38 Договору визначено, що договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 2 ст.90 ЗК України, визначено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. У п."ї" ч.1 ст.211 ЗК України вказано, що порушенням земельного законодавства є, зокрема, ухилення від державної реєстрації земельних ділянок. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, під час розгляду справи суди повинні враховувати загальні засади цивільного законодавства, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Адже, орендодавець є більш вразливою стороною у договорі, ніж орендар, та не має правового захисту своїх прав власності у разі неналежного виконання орендарем свого обов`язку з державної реєстрації договору оренди та, як наслідок, протиправного збільшення строку оренди. У такому випадку орендодавець не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом у разі, якщо є об`єктивні обставини, що вказують на наявність значної міри позбавлення того, на що орендодавець розраховував при укладенні договору оренди земельної ділянки, зокрема: чи мав орендодавець можливість контролювати дії орендаря з державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, оскільки передача земельної ділянки відбулася у день підписання договору оренди, а державна реєстрація значно пізніше, та чи мав орендодавець підстави розраховувати, що строк дії договору оренди закінчиться після закінчення строку на який його було укладено. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 № 322/1178/17. Водночас, п.8.1 Договору передбачено, що у разі закінчення дії договору до закінчення сезону польових робіт термін оренди земельної ділянки продовжується до листопада поточного року. Таким чином, погодивши під час укладення договору оренди землі від 28.01.2014 року, можливість його продовження до закінчення сезону польових робіт в поточному році, позивач не може вважатися таким, який значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору оренди землі, а саме на закінчення строку дії договору оренди землі 28.01.2021 року, адже про наявність незавершеного виробництва сільськогосподарських культур на орендованій земельній ділянці позивач був обізнаний листом відповідача ще 01.12.2020 року. Отже, обґрунтованими є доводи відповідача в цій частині, оскільки це відповідає умовам договору оренди землі від 28.01.2014 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір оренди землі від 28.01.2014 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Агротіс» з приводу земельної ділянки кадастровий номер 1421755100:04:000:1379, площею 4,5244 га, розташованої на території Нікольської селищної ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не припинився закінченням строку на який його було укладено і право оренди триває до 29.10.2021 року, а у разі не завершення польових робіт до цього часу - до листопада поточного року, що визначено умовами договору оренди землі від 28.01.2014 року та, відповідно, погоджено сторонами. Обставини, які б вказували на те, що позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору оренди землі, судом не встановлені. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що права позивача, який є більш вразливою стороною у договорі, не порушені, оскільки відповідач зареєструвавши право оренди та збільшивши строк договору оренди не вийшов за межі строку дії Договору, визначеного п.8.1, погодивши його часом закінчення сезону польових робіт до листопада 2021 року. За таких обставин, в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «АГРОФІРМА «АГРОТІС» про розірвання договору оренди землі та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння слід відмовити за необґрунтованістю. Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, покладаються на нього у зв`язку з відмовою в позові (ст.141 ЦПК України).

Outcome: dismissed