Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариство «Уксоцбанк» звернулось до суду із указаним вище позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.09.2008 позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № 032/729851-KR. Відповідно до умов якого позивач зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 25 000 грн., зі сплатою 32 відсотка річних, рівними частинами в сумі 1389,00 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 21.03.2010. Позичальник зобов'язується у порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 25 000 грн. У порушення умов договору, позичальник свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 31.12.2015 має прострочену заборгованість за кредитом - 32 388,96 грн., яка складається з 13 888,00 - сума заборгованості за кредитом; 18 500,96 - суми заборгованості за відсотками. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, 22.09.2008, [PERSON] з ПАТ "Укрсоцбанк" уклали договір поруки № 032/729853-РО. Відповідно до умов даного договору поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та горошовими коштами. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" загальну суму заборгованості у розмірі - 32 388,96 грн., стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судовий збір у розмірі - 1378,00 грн. 19.10.2016 до Ржищівського міського суду надійшла заява про застосування строків позовної давності та заперечення на позовну заяву представника відповідачів [PERSON], які він обгрунтовує тим, що позивач звернувся із позовною заявою до [PERSON] лише 03.08.2016, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності, а щодо відповідачки [PERSON], то позивач звернувся з позовом після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто коли порука вже припинилася. У зв'язку з вищевикладеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається провідомленими належним чином. Відповідачі та представник відповідачів в судове засідання не з'явились з поважних причин, останній подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, подану до суду заяву про застосування строків позовної давності та заперечення вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 серпня 2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 032/729851-KR. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору передбачено, що позивач зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 25 000 грн., зі сплатою 32 відсотка річних, рівними частинами в сумі 1389.00 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 21.03.2010 (а.с. 6-9). Згідно з розрахунком кредиторської заборгованості за кредитним договором № 032/729851-KR від 22.09.2008 станом на 30.12.2015, встановлено, що загальна сума заборгованості становить 32 388,96 грн., яка складається з 13 888,00 - сума заборгованості за кредитом; 18 500,96 - суми заборгованості за відсотками (а.с. 4-5). Також судом встановлено, що при зверненні ПАТ "Укрсоцбанк" з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивачем було пропущено строки позовної давності, що підтверджується нижчезазначеним. Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору зазначено кінцевим терміном повернення заборгованості 21.03.2010, з наступного дня позивачу стало відомо про порушення його права, у зв'язку з чим, починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Таким чином, строк позовної давності сплинув 22.03.2013. Позивач, звернувшись до суду 03.08.2016, пропустив строк позовної давності. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до заяви представника відповідача від 19.10.2016, він просить застосувати строк позовної давності (а.с. 44). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник , включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 22.09.2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 032/729853-РО (а.с. 10-11). Пунктом 1.1 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту № 032/729851-KR. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до п. 6.1 договору поруки № 032/729853-РО від 22.09.2008, цей договір діє до виконання у повному обсязі зобов'язань за Договором кредиту. Суд вважає, що умови цього пункту щодо дії поруки до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не відповідають вимогам ст.ст. 251, 252 ЦК України. Відповідно до положень статей 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позивальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим, позивач надав кредит, строк повернення якого встановлено 21.03.2010, таким чином, кредитор відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. За таких обставин договір поруки є припиненим, оскільки кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя. Строк виконання основного зобов'язання було встановлено 21.03.2010, а позов до суду про стягнення боргу з [PERSON] як поручителя подано лише 03.08.2016. За таких обставин у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука відповідача [PERSON] за зобов'язаннями [PERSON] по договору кредиту № 032/729851-KR від 22.09.2008 припинилась і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed