Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свою вимогу тим, що 13 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Мрія", правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк" , в особі Кредитного центру "Білоцерківський" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 07-059. У відповідності до вказаного Кредитного договору Відповідач надав, а Позивач отримав кошти в сумі 200 000 доларів США з кінцевим строком повернення не пізніше 13 квітня 2009 року. У зв'язку з тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2012 року було відмовлено в задоволені позову [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору. Вказане рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було мотивовано тим, що "Не здійснення відповідачем письмового оприлюднення всіх суттєвих умов, передбачених п. 2 ст. 2 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» не може бути підставами для визнання кредитного договору недійсним, оскільки вказане свідчить про факт недотримання сторонами вимог щодо істотних умов договору, які є необхідними при його Кредитного договору та договору іпотеки. Таким чином, Кредитний договір є неукладеним. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеним правочин (договори), у яких відсутні встановлені законодавством, умови необхідні для їх укладення. Таким чином, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в своєму рішенні, відмовляючи у задоволенні позовних вимог по справі № 1003/15429/12, встановив обставину (факт), що Кредитний договір не був укладений у зв'язку з відсутністю в ньому відповідних істотних умов. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист від 03.12.2010 року виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. Зобов'язати міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 23415048 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 03.12.2010 року . Зобов'язати міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції вчинити певні дії, а саме: - надати Київській обласній філії державного підприємства "інформаційний центр" міністерства юстиції України заяву про вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відомостей про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, зареєстрованого за реєстровим № 10656141 у відповідності до витягу про реєстрацію в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 29801048 від 23.12.2010 року; - надати Київській обласній філії державного підприємства "інформаційний центр" міністерства юстиції України заяву про реєстрацію відомостей про припинення обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрованого у відповідності до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 298010052 від 23.12.2010 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник ПАТ "ВТБ Банк" в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позову. Суд, перевіривши доводи позовної заяви, встановивши, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, факти та відповідні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судами встановлено, що 13 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Мрія", правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк" , в особі Кредитного центру "Білоцерківський" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 07-059. У відповідності до вказаного Кредитного договору Відповідач надав, а Позивач отримав кошти в сумі 200 000 доларів США з кінцевим строком повернення не пізніше 13 квітня 2009 року. У зв'язку з тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2012 року було відмовлено в задоволені позову [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору. Вказане рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було мотивовано тим, що "Не здійснення відповідачем письмового оприлюднення всіх суттєвих умов, передбачених п. 2 ст. 2 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» не може бути підставами для визнання кредитного договору недійсним, оскільки вказане свідчить про факт недотримання сторонами вимог щодо істотних умов договору, які є необхідними при його Кредитного договору та договору іпотеки. Таким чином, Кредитний договір є неукладеним. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеним правочин (договори), у яких відсутні встановлені законодавством, умови необхідні для їх укладення. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2012 року було відмовлено в задоволені позову [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору, яке набрало законної сили, встановлено, що Кредитний договір № 07-059 від 13 квітня 2007 року не був укладений у зв'язку з відсутністю в ньому відповідних істотних умов. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом «Про банки і банківську діяльність». Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» іпотечне кредитування - правовідносини, що виникають з приводу набуття права вимоги іпотечного боргу за правочинами та іншими документами. Іпотечний борг - основне зобов'язання за будь-яким правочином, виконання якого забезпечене іпотекою. При цьому ст. 2 цього ж закону встановлює, що іпотечний борг виникає з цивільно-правових відносин між сторонами договору про іпотечний борг за умови дотримання встановлених цим Законом вимог. Основні економічні та правові вимоги виникнення іпотечного боргу мають бути розкриті до укладання договору про іпотечний борг. Ця інформація має бути оприлюднена кредитодавцем у письмовій формі і містити: опис усіх грошових зборів і витрат, пов'язаних з установленням іпотеки, принципи визначення плати за договором про іпотечний борг, положення про інфляційне застереження, порядок дострокового виконання основного зобов'язання у разі неплатоспроможності боржника або невиконання боржником своїх зобов'язань за договором про іпотечний борг та юридичні наслідки цього невиконання, право боржника попереджати кредитодавця про можливе невиконання основного зобов'язання, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру фінансових установ чи Державного реєстру банків, інші умови за рішенням кредитодавця. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з письмових заперечень представника відповідача інформація зазначена в ст. 2 ЗУ «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» не була письмово оприлюднена. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зазначене свідчить, що інформація, яка повинна бути надана до моменту укладання кредитного договору однією із сторін є частиною пропозиції та істотною умовою договору, оскільки обов'язковість її оприлюднення прямо передбачена Законом. Не здійснення відповідачем письмового оприлюднення всіх суттєвих умов, передбачених п. 2 ст. 2 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» не може бути підставами для визнання кредитного договору недійсним, оскільки вказане свідчить про факт недотримання сторонами вимог щодо істотних умов договору, які є необхідними при його укладанні, а отже кредитний договір, який оспорюється, не є укладеним, а тому не підлягає судовому захисту. Зазначена правова позиція викладена в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.09 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Беручи до уваги зазначені вище обставини справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved