Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг» (далі - ТОВ «ВіЕйБі Лізинг»), звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВіЕйБі Лізинг»: 5482,35грн. - основної простроченої заборгованості; 290,79грн. - пені; 198,27грн. - 30% річних; 5032,00грн. - штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, а разом 11003,41грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 12.11.2013 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений Договір №131112-12/ФЛ-Ф-А фінансового лізингу, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в Специфікації до договору, а відповідач зобов'язався прийняти предмет лізингу, своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі в порядку та строки, передбачені договором. Позивачем належним чином виконані договірні зобов'язання щодо надання відповідачу предмету лізингу. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався сплачувати чергові лізингові платежи05 числа кожного місяця, проте виконує свої зобов'язання не в повному обсязі, внаслідок чого за період з листопада 2015 року по січень 2016 року за ним виникла заборгованість в розмірі 8297,10грн., яка 15.12.2015р. була частково погашена - в сумі 3095,11грн. Станом на 15.12.2015р. заборгованість відповідача становить 5482,35грн., та у зв'язку з простроченням нарахована пеня та 30% річних від простроченої суми, а також штраф за неподання інформації, стягнення яких є предметом позовних вимог. Представник позивача ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення рішення суду при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подав. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України „Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальник) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до п.3 ч.2 ст. 11 Закону України „Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ч.4 вказаної статті лізингоодержувач може мати інші права та обов'язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів. Відповідно до ст. 16 Закону України „Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 12.11.2013 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та [PERSON] було укладено Договір №131112-12/ФЛ-Ф-А фінансового лізингу, відповідно до умов якого лізингодавець ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» зобов'язався передати лізингоодержувачу [PERSON] в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в Специфікації до Договору, а саме: автомобіль «Reno Logan», загальною вартістю 125800,00грн., а лізингоодержувач зобов'язався прийняти майно (предмет лізингу), своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки, передбачені Договором. (а.с.5-17) Відповідно до п. 1.2. цього Договору, строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених в Додатку «Графік сплати лізингових платежів» до Договору (графік) та починається з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року. Згідно п. 2.1.7.1. Договору, у випадку, коли дата підписання Акту припадає на період з 1-го по 9-те число місяця (включно), то числом сплати чергових лізингових платежів вважається кожне 20-те число кожного місяця, починаючи з місяця підписання Акту. У випадку, коли підписання Акту припадає на період з 10 по 25 число місяця (включно), то числом сплати чергових лізингових платежів вважається кожне 5-те число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місцем отримання предмету лізингу. У випадку, коли дата підписання припадає на період з 26-го числа по останній день місяця (включно), то числом сплати чергових лізингових платежів вважається кожне те число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання предмету лізингу. Згідно Акту прийому-передачі предмета лізингу в користування за Договором №131112-12/ФЛ-Ф-А фінансового лізингу від 12.11.2013 року, лізингодавець ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» передав лізингоодержувачу [PERSON] предмет лізингу, а саме: новий седан-В «Reno Logan», 2013 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) VF 14SRAP449975417, номер двигуна [NUMBER], а лізингоодержувач прийняв вищевказаний предмет лізингу в користування (фінансовий лізинг). Вартість предмета лізингу на момент передачі становить 125800,00грн. (а.с.18) Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання", які передбачені ст.ст. 530, 631 Цивільного кодексу України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події . Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.2.7. Договору, у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 ЦК України сторони погодили, що лізингоодержувач зобов'язується сплачувати 30% річних від простроченої суми протягом всього періоду існування прострочення. Відповідно до п. 7.1.1. Договору, за порушена обов'язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки,завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. За ненадання при інспектуванні для огляду або при поверненні (вилученні) предмета лізингу технічної документації, отриманої лізингоодержувачем разом з предметом лізингу, порушення умов пунктів 2.16, 4.1.2, 3.2., 10.2, загальних умов, лізингоодержувач сплачує штраф у розмірі 1 (одного) відсотку остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен або будь-який випадок із зазначених порушень. (п. 7.1.3 Договору). Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем порушено умови Договору фінансового лізингу № 131112-12/ФЛ-Ф-А від 12.11.2013 року, в частині своєчасної сплати щомісячних лізингових платежів, в розмірі та на умовах передбачених Договором, тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 11003,41грн., з яких: 5482,35грн. - основна прострочена заборгованість; 290,79грн. - пеня; 198,27грн. - 30% річних; 5032,00грн. - штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження предмета лізингу. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіЕйБі Лізинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягає до задоволення, а саме підлягає стягненню з відповідача [PERSON] прострочена заборгованість за Договором фінансового лізингу №131112-12/ФЛ-Ф-А від 12.11.2013 року на загальну суму 11003,41грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., сплачені позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved