Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Представник позивача Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] про знесення, за власний рахунок, самовільно виконаних будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] , стягнення судових витрат в розмірі 1 600,00 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що на підставі звернення [PERSON] від 16.06.2017р., що надійшло на «Урядову гарячу лінію» Державної архітектурно-будівельної інспекції України за №СА-7005119, про можливість складення нової постанови про притягнення до відповідальності мешканця кв. [ADDRESS] . Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області на підставі абз.7 п.7 Порядку №5 та звернення гр. [PERSON] , яке надійшло на «Урядову гарячу лінію» 23.06.2016р. № СА 5417930 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил кватири [ADDRESS] . За результатами якої 13.07.2016р. складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким встановлено виконання будівельних робіт реконструкції квартири з надбудовою за вищевказаною адресою гр. [PERSON] без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.30 Порядку виконання будівельних робіт.. Окрім того, 13.07.2016р. винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без дозволу на виконання будівельних робіт з вимогою усунути порушення шляхом припинення будівельних робіт на об`єкті будівництва та подання декларації про початок виконання будівельних робіт в 90-денний термін притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 сг.96 КУпАП та оплачено в добровільному порядку згідно квитанції від 21.07.2016 №80.143.1/9356 виконання будівельних робіт. Згідно абз.3 п.14 Порядку №553 суб`єкт містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль зобов`язаний виконувати вимоги припису, оскільки цієї норми не було дотримано гр. [PERSON] (за ч.1 ст. 188-42 КУпАП) притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 5100, 00 грн. Проте, замовник будівництва - [PERSON] не тільки не подав декларацію про початок виконання будівельних робіт (документ, що надавав право виконання будівельних робіт до 10.06.2017 року), але і не звертався до Позивача (з моменту отримання повноважень останнім) з метою узаконення самочинного будівництва. Позивачем 25.07.2017р. отримано лист Управління ДАБІ в Івано-Франківській області від 17.07.2017р. №С-15/1009/232/2 про допущення головним інспектором будівельного нагляду [PERSON] описки в частині зазначення адреси будівництва, а саме, фактична адреса будівництва [ADDRESS] . У зв`язку із невиконанням вимог припису відповідачем та на підставі звернення [PERSON] від 16.06.2017. що надійшло на «Урядову гарячу лінію» Державної архітектурно-будівельною інспекції України за № СА-7005119, Управлінням подано позов. А тому просив прийняти рішення про знесення самовільно виконаних будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] . Витрати пов"язані із знесенням об"єкта будівництва покласти на відповідача. Судові витрати покласти на відповідача. 24.07.2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, оскільки, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову житлового будинку. Відсутність дозволу на виконання будівельних робіт не є безумовною підставою для знесення самочинного будівництва (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВАС України від 22.02.2017, справа К/800/10396/16). Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Позивачем чи [PERSON] , як особою, яка стала ініціатором подання такої заяви не надано жодного доказу щодо того, що самочинно проведена реконструкція порушує їхні права чи права інших осіб та істотно порушує будівельні норми і правила. Відповідачем ініційовано проведення технічного обстеження проведених ним реконструкцій та отримано відповідний звіт №48/17 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, підготовлений експертом [PERSON] . Згідно висновку експерта, за результатами проведення технічного обстеження об`єкта квартири [ADDRESS] , встановлено її відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість її безпечної експлуатації, визначено категорію технічного стану як II. Будівництво проведене у відповідності з державними будівельними, архітектурними, санітарними, пожежними та екологічними нормами і правилами, які діяли на час будівництва. Реконструкція квартири з надбудовою не матиме негативного впливу на несучу здатність конструкцій будинку. Згідно свідоцтва про право власності на вище вказану квартиру, її площа становить 22.12 кв.м. Співвласниками даної квартири є [PERSON] , його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] . Троє проживають в цій квартирі, син - інвалід другої групи з дитинства (довічно), а дружина - хворіє. У 2012 році питань чи проблем щодо надання дозволу сусідів на реконструкцію квартир не виникало. [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] дав нотаріально посвідчений дозвіл на це [PERSON] , а [PERSON] на той час власник квартири [ADDRESS] - дав відповідну згоду відповідачу. Оскільки, коштів на той момент не вистачало ні на що, реконструкцію провести не вдалось. Згодом, підзбиравши грошей, вирішили трохи покращити свої умови проживання. В 2016 році відповідач замовив проектні пропозиції, почав збирати інформацію, необхідну для подальшого дотримання процедури законної реконструкції, однак, сусід [PERSON] почав ініціювати написання різного роду заяв (а.с.53-58). 08.10.2018 року представник третьої особи без самостійних вимог [PERSON] надав пояснення на відзив [PERSON] , відповідно до яких просив позов задоволити(а.с.95,96). 22.10.2018 року представник позивачки подала відповідь на відзив, відповідно до якого вважає відзив відповідача безпідставним, позовні вимоги задоволити(а.с.106-110). Представник позивача просив позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Відповідач проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві та посилаючись на звіт № 48/17 про проведення технічного обстеження (передпроектного) будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, відповідно до якого, встановлено, що реконструкція квартири з надбудовою не матиме негативного впливу на несучу здатність конструкцій будинку(а.с.66-82). Представник третьої особи без самостійних вимог позовні вимоги підтримав з підстав наведених у своїх поясненнях. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 319 ЦК України, вказує, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до змісту ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до свідоцтва про право власності від 09.12.2003 року виданим Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] - дружині, [PERSON] - сину в рівних долях(а.с.18). Відповідно до свідоцтва про право власності від 07.03.2002 року виданим Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] -сину, [PERSON] - доньці в рівних долях(а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва в порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Згідно з п.п. «а» п. З ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Так, актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил УДАБІ в Івано-Франківській області від 13.07.2016 року, встановлено, що проводяться будівельні роботи по реконструкції квартири з надбудовою за адресою [ADDRESS] без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено ч.8 ст.36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.30 Порядку виконання будівельних робіт , затверджено КМУ постанова №466 від 13.04.2011 р.(а.с.11). 13.07.2016 року винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають архітектурним вимогам, затверджених пректним рішенням, технічним умовам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт - за адресою: по [ADDRESS] проводяться будівельні роботи по реконструкції квартири з надбудовою без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п.1 ч.2 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.9 ч. 7 Порядку виконання будівельних робіт затвердженого КМУ постанова №466 від 13.04.2011р.(а.с.14). Та протоколом про адміністративні правопорушення від 13.07.2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.96 КУпАП(а.с.12,13). 16.08.2016 року Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил УДАБІ в Івано-Франківській області встановлено, не виконання вимог припису від 13.07.2016 року в частині проведення будівельних робіт по реконструкції квартири з надбудовою за адресою [ADDRESS] , без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено ч.8 ст.36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.30 Порядку виконання будівельних робіт, затверджено КМУ постанова №466 від 13.04.2011 р.(а.с.11). Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області було зафіксовано факт самочинного будівництва у 2016 році та було видано припис про усунення порушень, однак під час перевірки вимог припису встановлено, що відповідачем порушення не усунуто. Та протоколом про адміністративні правопорушення від 13.07.2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, чим порушено абз. 3п.14 Постанови КМУ № 553 від 23.05.2011 р. «Про затвердження Порядку ведення державного архітектурно-будівельного контролю» та ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ст. 188-42КУпАП(а.с.16). 19.08.2016 року постановою №195/1009/02-43/2016 по справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн.(а.с.17). 20.01.2017 року рішенням Івано-Франківської міської ради 9 сесія сьомого демократичного скликання №361-9, відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на [ADDRESS] ; згідно містобудівної інформації існуючий стан - території комунальних підприємств, не відповідає ст. 42, 89, 116 ЗК України(а.с.10). Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до листа УДАБІ в Івано-Франківській області від 23.06.2017 року, встановлено, що звернення [PERSON] надіслано для розгляду та проведення відповідних заходів державно-будівельного контролю з урахуванням положень ст.7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с.5,6). 17.07.2017 року листом УДАБІ в Івано-Франківській області надало лист-відповідь, яким повідомлено, що на виконання п.17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, крім, акта перевірки складено протокол та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам та інше. [PERSON] притягнуто до аадміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення, яке в добровільному порядку оплачено. 16.08.2016 року проведено перевірку дотримання вимог припису від 13.07.2016 року в частині зупинення виконання будівельних робіт. Оскільки [PERSON] вимог припису не виконано, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у сумі 5 100 грн. При здійсненні позапланової перевірки об"єкту Головним іенспектором будівельного нагляду Управління - [PERSON] допущено описку в частині зазначення адреси [ADDRESS] . Фактична адреса будівницва [ADDRESS] (а.с.7). У відповідності до п.5 Постанови Пленуму ВСС України «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №6 у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Верховний суд України в Узагальненні судової практики "Судова практика щодо права власності при розгляді цивільних справ Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод" від 1 липня 2014 року в розділі "Захист права власності. Превентивний спосіб захисту права власності» роз`яснив судам, що відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України - у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідно ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. Згідно змісту наведених норм закону прослідковується висновок, що позовні вимоги про знесення самочинно збудованого об`єкта містобудування можуть бути пред`явлені органом державного архітектурно-будівельного контролю до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису. У відповідності до п. 22 Пленуму Постанови Пленуму ВСС України «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. У відповідності до п.5 ч.1 ст.1 ЗУ «Про сосбливості здійснення права власності у багатоквартирному житловому будинку», співвласник багатоквартирного будинку- власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Пунктом 6 вищенаведеного Закону зазначено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно п.3.22 ДБН В.2.6-31:2016 «Теплова ізоляція будівель», огороджувальні конструкції - будівельні конструкції, що створюють теплоізоляційну оболонку будинку для збереження теплоти для опалення та/або охолодження приміщень, захисту від кліматичних впливів, поділу будинку на відокремлені частини або приміщення з різними температурними та вологісними умовами експлуатації. Розрізняють огороджувальні конструкції вертикальні (наприклад, стіни, перегородки) і горизонтальні (перекриття, покриття, дахи). Серед огороджувальних конструкцій важливе значення мають зовнішні стіни, визначають архітектурний вигляд будівлі. Відповідно до п.3.2 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» термін «будівництво» - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. П. 3.21 ДБН вказано, що реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, тощо), забезпечує удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності). Відповідно до вимог ст 100 ЖК України та з урахуванням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, до перепланування відносяться ремонтно-будівельні роботи, що провадяться за відповідними проектами із зміною фізичних параметрів цих приміщень, знесенням або перенесенням внутрішніх легких не капітальних перегородок, улаштуванням нових елементів і деталей, прорізів без втручання у зовнішні стіни, міжповерхові перекриття та інші несучі конструкції жилого будинку з метою підвищення благоустрою та поліпшення умов проживання без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку або приміщенні. Перепланування жилих будинків та жилих приміщень здійснюється без зміни їх геометричних розмірів та функціонального призначення, але змінює конфігурацію приміщень, що вимагає внесення змін до технічного паспорту будинку або приміщення. До переобладнання відносяться улаштування в індивідуальних жилих будинках, окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання; перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів, влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Відповідно до п. 22 Постанови знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що органами державного архітектурно-будівельного контролю вжито всі можливі заходи реагування стосовно даного факту, а також було надано строк на добровільне усунення порушень, однак відповідачем не вжито жодних дій щодо усунення порушення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1статі 13 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вище викладене та те, що відповідач в установлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, суд прийшов до висновку стянути судові витрати з відповідача на користь позивача у розмірі 1 600 грн. На підставі викладеного, відповідно до 386, 389, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89 ЦПК України,

Outcome: approved