Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

14 липня 2016 року ПАТ "УніверсалБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ "УніверсалБанк", правонаступником ВАТ"УніверсалБанк", та [PERSON] 05 вересня 2013 року укладено кредитний договір № CL 141157, згідно з яким останньому видано кредит на придбання авто у розмірі 194 091,34 грн. зі сплатою відсотків згідно договору та додатків № 1 та №2. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 14 березня 2016 року сума заборгованості складає 229173,41 грн., з них: 26473,91 грн. - прострочена заборгованість по сплаті кредиту, 150 791,71 грн. - нараховані відсотки. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "УніверсалБанк" вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ «УніверсалБанк» підтримує заявлені вимоги на тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Одночасно прохав суд розглянути справу за їхньої відсутності. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд за згодою позивача, розглядає справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення ст. 224 ЦПК України). Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Враховуючи вищевикладене, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. За відсутності сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, що відповідає положенню ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2013 року між ПАТ "УніверсалБанк" (який є правонаступником ВАТ "УніверсалБанк") та [PERSON] укладено кредитний договір № CL141157 (далі - Договір), за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 194 091,34 гривень на придбання авто. Відповідач зобов'язався за умовами договору прийняти, належним чином використати та повертати позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Договорі, а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах Договору . Згідно п.4 Умов надання та погашення кредиту від 05 вересня 2013 року (далі - Умови), процентна ставка становить 54% річних, п.4 Договору передбачений порядок погашення кредиту та нарахованих відсотків, пунктами п.п.4.1-4.2 Умов передбачено порядок сплати відсотків, п.п.2.4-2.5 Договору передбачена відповідальність сторін за порушення умов Договору. Згідно п.11.4 п.11 Договору, [PERSON], уклавши цей Договір шляхом його підписання, підтвердив, що до укладання цього договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтованої сукупної вартості кредиту тощо, як вимагає законодавство про захист прав споживачів та отримав відповідні документи від кредитора і погоджується з ними. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк (ст.610 ЦК України). Уклавши Договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Суд встановив, що станом на 14 березня 2016 року сума заборгованості складає 229173,41 грн., з них: 26473,91 грн. - прострочена заборгованість по сплаті кредиту, 150 791,71 грн. - нараховані відсотки. Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з [PERSON] на користь ПАТ" УніверсалБанк" підлягає стягненню сума заборгованості станом на 14 березня 2016 року у розмірі 229 173 грн.47 коп. Оскільки позовні вимоги ПАТ "УніверсалБанк" щодо стягнення заборгованості задоволені, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових, та витрат пов'язаних з наданням оголошення до ДП "Редакція газети "Урядовий кур'єр" за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved