Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 жовтня 2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким остання отримала кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісія за користування кредитом та інших витрат. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31 травня 2018 року має заборгованість в сумі 89304,68 гривень, що складається з наступного: 1922,49 гривень - заборгованості за кредитом; 77958,46 гривень - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4694,94 гривень- заборгованості за пенею та комісією, 500 гривень - штрафу (фіксованої частини); 4228,79 гривень - штрафу (процентної складової). На підставі наведеного просили стягнути з відповідача, в їхню користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19 жовтня 2011 року в сумі 89304,68 гривень та судові витрати понесені банком при подачі даної позовної заяви до суду. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 30 серпня 2018 відповідачу був наданий строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, [PERSON] 11 вересня 2018 року відмовилася від отримання судових документів, однак вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи, відзиву на день судового розгляду справи не надіслала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до такого висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 19 жовтня 2011 року, виражений, за згодою останньої, у формі заяви, умов і правил надання банківських послуг, за якими банк надав їй кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та відповідно до умов яких [PERSON] зобов'язалася здійснювати погашення заборгованості. У відповідності до ст.ст.526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За правилами ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач, [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов вищевказаних угод, не виконувала, внаслідок чого допустила заборгованість за кредитом. Станом на 31 травня 2018 року має заборгованість в сумі 89304,68 гривень, що складається з наступного: 1922,49 гривень - заборгованості за кредитом; 77958,46 гривень - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4694,94 гривень- заборгованості за пенею та комісією, 500 гривень - штрафу (фіксованої частини); 4228,79 гривень - штрафу (процентної складової). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом достовірно встановлено, що відповідачем порушені умови кредитного договору, зокрема нею прострочено свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачем. Разом з цим, згідно листа Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 07.07.2018 №Е.65.0.0.0/3-365676 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк". Відповідно до ч.2 ст.5 ЗУ "Про Акціонерні товариства", зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов"язаних зі зміною назви. Таким чином, зміна найменування позивача не означає його реорганізацію. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь АТ КБ "ПриватБанк" судові витрати в сумі 1762 гривні судового збору.

Outcome: approved