Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

позивач просить суд стягнути з [PERSON] [INFO], уродженця та жителя [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем по справі ми перебувають у зареєстрованому шлюбу з 15 грудня 2007 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] 26.08. [INFO], батьками яких є вона з відповідачем, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Шлюбно - сімейні стосунки між ними припинені з липня 2016 року, відповідач проявив подружню невірність і з липня місяця цього року перейшов жити до іншої жінки, де проживає з нею по даний час, залишивши її одну з дітьми. Їй самій тяжко утримувати трьох малолітніх дітей, а тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. Відповідач фізично здоровий, іншим особам аліменти не сплачує, працює трактористом в ПрАТ « Агрофорт « і в змозі надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач проти позову заперечував частково, оскільки вважає, що частка занадто велика. Він має кілька кредитів, гроші які були отримані використовувались на їхню сімю. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 2 Сімейного кодексу України\~під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. \~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 6\~\~ст. 6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. 15 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 224. Від спільного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей, а саме: дочок Віталіну, 21.09.2008 року, Марію, [INFO] та Аріну, [INFO], які проживають разом із позивачем. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення\~статті 182 Сімейного Кодексу України\~де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~інші обставини, що мають істотне значення, а також, що\~в будь\~якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів належить брати до уваги матеріальне становище дітей. В даному випадку діти не мають власних доходів та не здатні самі себе утримувати. На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоровя та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. В судовому засіданні відповідач надав два кредитні договори, які він погашає, тому вважає, що розмір аліментів занадто великий. Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, працює трактористом у ПрАТ «Агрофорт», має стабільний регулярний дохід, тому у відповідності до\~ст. 183 СК України\~визначення розміру аліментів має проводитися у частці від його заробітку. Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Однак, такими даними суд не володіє. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою. Конкретного розміру аліментів на одну дитину законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей батьків. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, відносно якої він батьківських прав не позбавлений. Згідно з положеннями "Конвенції про права дитини" та "Декларації прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Конкретного розміру аліментів на одну дитину законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей батьків. Оцінивши матеріальне становище позивача, з урахуванням потреб дитини, виходячи з наведених позивачем доводів, наданих відповідачем пояснень, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині розміру аліментів та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти в ? частині всіх видів доходу, кожного місяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дітей відповідного віку, оскільки було враховано ч.1 ст. 182 СК України та відповідач може надавати матеріальну допомогу лише у визначеному судом розмірі. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а у даному випадку з \~20.09.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.09.2015 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлена на 2016 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 1378 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., тобто 0,4 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року. \~ В силу \~ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved