Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У липні 2018 року представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд стягнути з відповідача суму відшкодування шкоди в розмірі 78 532,41 грн. гривень, а також судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на укладення 20 квітня 2017 року між [PERSON] та ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" договору добровільного страхування наземного транспорту [NUMBER], предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford Fiesta», д/н [NUMBER]. 14 лютого 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля «Ford Fiesta», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] 16 березня 2018 року постановою Шевченківського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Таким чином, [PERSON] є винним у спричиненні пошкоджень застрахованому автомобілю «Ford Fiesta», д/н [NUMBER]. 05 березня 2018 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулась [PERSON] із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0393.18 в зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору [NUMBER]. 29 березня 2018 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № 1338 від 15.03.2018 р., виходячи з Рахунків № КМдС-0004057 від 02.03.2018 р. та № КМдС?0003267 від 20.02.2018 р. здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 78 532,41 грн. (сімдесят вісім тисяч п'ятсот тридцять дві гривні 41 копійка), що підтверджується платіжним дорученням № 4666 від 29.03.2018 р. В Централізованій базі даних МТСБУ відсутня інформація про забезпечення транспортного засобу «Hyundai», д/н [NUMBER] на момент ДТП (14 лютого 2018). На підставі вищевикладеного позивач звернувся до відповідача з Вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вих. № 15/04/8.10/131-18 від 14.05.2018 р., яку відповідач не отримав у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.33-34). Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не надав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13. З огляду на положенняст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України. Враховуючи те, що відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, то вбачається, що до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації, а відтак сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 78 532,41 гривень підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача саме в порядку суброгації та позовні вимоги є обґрунтованими. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. Пунктом 1 частини 2ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved