Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

05.07.2016р. представник позивача звернувся в суд із зазначеною позовною заявою, покликаючись на те, що 16.12.2013р. між ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування наземного транспорту № [NUMBER], відповідного до умов якого було застраховано автомобіль марки "Фольксваген Транспортер", д.н.з. [NUMBER]. 10.12.2013р. о 15.08 год. у м. Львові сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля, водієм якого на момент настання ДТП була [PERSON]. Згідно відомості № 9316589 та постанови Городоцького районного суду Львівської області від 15.04.2014р. ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем ПДР. Потерпіла особа - власник транспортного засобу, що був пошкоджений внаслідок даної ДТП, звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування і йому було виплачено 8725 грн.18 коп. відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акта № 1.102.13.08882/VESKO18897 від 25.06.2014р. та умов договору страхування № [NUMBER] від 16.12.2013р.. Вказував, що з метою досудового врегулювання спору позивачем 09.04.2015р. було направлено відповідачу Претензію, яка була отримана [PERSON] 15.04.2015р., однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Як вбачається із постанови Городоцького районного суду Львівської області, причиною ДТП була невідповідність технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам ПДР. На підставі ст.ст.1166, 1187 ЦК України та ст.38.1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля "Шкода Фабія" внаслідок ДТП. З огляду на усе наведене просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 8725 грн. 18 коп. та понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1378 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, 10.08.2016р. від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.39). Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, оскільки згідно вимог п. "г" ст.30.1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, проте, як слідує із постанови суду від 15.04.2014р. провадження у справі було закрито і відповідач до відповідальності не притягувалася. Крім цього, із постанови суду вбачається, що причиною ДТП стало недотримання [PERSON] безпечної дистанції та безпечного інтервалу, неврахування дорожньої обстановки, і саме таке порушення було визнано відповідачем, а відповідальність за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування передбачена ст.121 КУпАП. Таким чином постановою суду було чітко встановлено причину ДТП - недотримання безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Поза тим сума страхового відшкодування є необґрунтованою, оскільки відсутній звіт про оцінку витрат, пов'язаних з відновленням транспортного засобу. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2013р. Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] уклали поліс №АС/4394197 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Transport», р.н. [NUMBER] (а.с.26). Відомостями № 9316589 від 24.06.2014р., сформованими АІПС ДТП, підтверджується, що 10.12.2013р. о 15.08 год. на перехресті пл. Винниченка, пл. Соборна, вул. І. Франка в м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль «Volkswagen Transport», р.н. [NUMBER] (власником якого є [PERSON].), яким керувала [PERSON], та автомобіль [NUMBER] (власником якого є [PERSON].), яким керував [PERSON]. Водій автомобіля марки «Volkswagen Transport», р.н. [NUMBER], зник з місця події (а.с.10). Згідно постанови Городоцького районного суду Львівської області від 15.04.2014р. [PERSON] визнана винною у тому, що 10.12.2013р. о 15:08 год. в м. Львові на перехресті пл. Соборної - пл. Винниченка - вул. І. Франка, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», р.н. [NUMBER], порушила пункт 13.1 ПДР України, а саме: не дотрималася безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не врахувала дорожньої обстановки, внаслідок чого зіткнулася з автомобілем [NUMBER], який не був в русі, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень. Адміністративну справу на [PERSON] за ознаками ст.124 КУпАП провадженням закрито у зв'язку з закінченням строків накладення стягнення (а.с.9). Згідно страхового акту № 1.102.13.08882/VESKO18897 від 25.06.2014р. вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON], становить 8725 грн. 18 коп. (а.с.11). Платіжним дорученням № 116 396 від 26.06.2014р. підтверджується, що ПАТ «Страхова компанія "АХА Страхування" відшкодувало [PERSON] страхове відшкодування згідно акту VESKO18897/2014 в сумі 8 725 грн. 18 коп. (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. "г" п.п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. У відповідності з ч.ч.1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки пояснення [PERSON], дані в судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, що вона не встигла зупинити свій транспортний засіб через несправність гальмівної системи, не являється підтвердженням, визначеним в установленому порядку, тих обставин, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода була наслідком невідповідності технічного стану та обладнання автомобіля марки «Volkswagen Transport», р.н. [NUMBER], існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Крім того, дані обставини встановлені постановою Городоцького районного суду Львівської області від 15.04.2014р., в якій вказано, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п.13.1 Правил дорожнього руху - недотримання безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Інших доказів, які б спростовували даний висновок суду позивачем суду не надано. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог згідно вимог ст.88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.1191 ЦК України, п. "г" п.п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: dismissed