Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 грудня 2012 року ПАТ "Дельта-Банк" та [PERSON], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-06764- 111212. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачеві споживчий кредит в сумі 12620,51 гривень. Відповідач скористався кредитними коштами, але станом на 22 липня 2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином за відповідачем по укладеному договору від 11 грудня 2012 року рахується заборгованість на загальну суму 18600,48 гривень, яка складається з 12620,51 гривень - сума кредиту, 744,97 гривень - заборгованість по відсоткам, 5235 гривень - заборгованість за комісіями. Дану заборгованість просили стягнути з відповідача [PERSON] та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився. При цьому одночасно із заявленням позову, представник позивача Духота І.В. просить справу розглядати без присутності представника банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в жодне судове засідання не з'явилася. Причину неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Суд дослідивши матеріали справи та наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-06764-111212 від 11 грудня 2012 року, за яким банк надав відповідачці кредит в сумі 12620,51 гривень, із зобов'язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики (ст. ч.2 ст. 1054 ЦК). З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідачка, [PERSON] скористалася кредитними коштами, але взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору, не виконує, внаслідок чого за кредитним договором № 001-06764-111212 від 11 грудня 2012 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Станом на 22 липня 2014 року борг становить суму 18600,48 гривень, яка складається з 12620,51 гривень - сума кредиту, 744,97 гривень - заборгованість по відсоткам, 5235 гривень - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачкою порушені умови кредитного договору, зокрема нею прострочено свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України -стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 243,60 гривні, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved