Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~Публічне акціонерне товариство «Юніон стандарт банк» звернувся з позовом до [PERSON], про застосування наслідків нікчемного правочину та просив стягнути заборгованість у розмірі 110\~000 (сто десять тисяч ) гривень. \~\~\~\~\~\~ Представник позивача ПАТ «Юніон стандарт банк» посилається на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 939 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства ЮНІОН [PERSON]», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.12.2015 № 241 про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» з 28 грудня 2015 року по 27 грудня 2017 року та делегування повноважень ліквідатора банку, а згідно рішення Фонду від 27.11.2017 № 5174 строк здійснення процедури ліквідації продовжений до 27.12.2018. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» призначено [PERSON], з одночасним делегуванням йому всіх повноважень ліквідатора, що визначені ст.ст. 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Враховуючи зазначене та положення п. 5 ч. 2 ст. 37, п. 8 ч. 1 ст. 48 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Так, постановою Правління НБУ від 24.09.2015 № 631/БТ ПАТ «ЮСБ БАНК» віднесено до категорії проблемних та за його діяльністю запроваджено особливий режим контролю. Відповідно до п.2 цієї постанови зазначено, що з дня її прийняття та до кінця строку визначеного в пункті 1 для ПАТ «ЮСБ [PERSON]» установлено такі обмеження і його діяльності6 -не здійснювати залучення у вклади (депозити) коштів фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах та банківських металах, у тому числі не здійснювати продовження строку за діючими договорами; -не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України адекватно вчиненому порушенню банками має право застосувати заходи впливу, до яких належать обмеження, зупинення ,чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій, у тому числі операцій із пов'язаними з банком особами. Як передбачено п. 7.9. глави 7 розділу II Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 № 346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.09.2012 за № 1590/21902 , банк з моменту отримання рішення Національного банку про обмеження окремих видів здійснюваних банком операцій та протягом визначеного цим рішенням строку (або до визначеного терміну) укладає договори та здійснює операції, у тому числі згідно з договорами, що укладені ним з клієнтами до моменту отримання рішення, виключно з урахуванням установлених обмежень. Принцип обов'язковості нормативно-правових актів Національного банку України закріплений в 56 статті Закону України «Про Національний банк України». Через неможливість подолання недоліків у своїй роботі, а також у зв'язку із невиконанням постанови НБУ від 24.09.2015 № 631/БТ, постановою Правління НБУ від 02.10.2015№ 665/БТ ПАТ «ЮСБ БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначаються повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і їх ліквідації. Згідно приписів ч. 1 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Відтак, 02.10.2015 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 182 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК» на три місяці з 03.10.2015 по 02.01.2016включно. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК» призначено [PERSON], з одночасним делегуванням їй всіх повноважень тимчасового адміністратора, що визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На вимогу\~ч.\~2\~ст.\~38\~Закону України\~«Про систему\~гарантування вкладів\~фізичних осіб»,\~протягом дії\~тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. За частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав: -здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. -При цьому, в розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України, банківська операція з переказу грошових коштів вважається правочином. Отже, з метою реалізації наведених норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», рішенням Уповноваженої особи Фонду від 10.12.2015 № 3-ТА правочин за участю відповідача, виражений у банківській операції із зарахування на її картковий рахунок грошових коштів, було віднесено до категорії нікчемних та визнано нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, передбачених статтею 216 ЦК України, а саме, - проведення сторнування (повернення коштів на рахунок первісного власника) банківських операцій з перерахування коштів на рахунок відповідача. Також, відповідача не було включено до переліку вкладників для відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Рішення було\~мотивоване тим,\~що в\~день віднесення\~ПАТ «ЮСБ\~БАНК» до\~категорії неплатоспроможних 02.10.2015 та\~за день\~до запровадження\~тимчасової адміністрації\~була вчинена\~банківська операція\~із зарахування\~на картковий\~рахунок відповідача\~грошових коштів\~в розмірі\~110\~000,00\~грн.\~від Фірма\~«[PERSON]С.»\~МПП всупереч постанови НБУ від 24.09.2015 № 631/БТ, адже за нею ПАТ «ЮСБ БАНК» було визнано проблемним із настанням обмежувальних наслідків, які виражались у забороні здійснення таких операцій. Між тим, вказані кошти відповідач одержала готівкою через ATM (банкомат). Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. На підставі п.п. 1, 2, ч. 4, 10 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами. Повідомлення про\~нікчемність правочину\~за участю\~відповідача,\~разом з\~вимогою про\~повернення коштів\~в розмірі\~110\~000,00\~грн.,\~надіслано 30.03.2016\~за №\~2455, проте, дотепер воно залишається без задоволення. Позивач за первісним позовом ПАТ «Юніон стандарт банк» просить позов задовольнити. \~ Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Юніон стандарт банк» про застосування наслідків нікчемного правочину не визнає, просить зустрічний позов [PERSON] про скасування заборгованості за нікчемним правочином задовольнити. Скасувати заборгованість, встановлену Рішенням УО ФГВФО від 10.12.2015 року та протоколу КУАП № 02 від 29.02.2016 року в розмірі 110\~000 (сто десять тисяч ) гривень. \~\~\~\~Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Фірми «[PERSON]С.» Мале приватне підприємство просить задовольнити позовні вимоги щодо визнання дійсним договору про надання поворотної фінансової допомоги, та визнати дійсним договір про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 року, укладеного між Фірмою «[PERSON]С.» Мале приватне підприємство та [PERSON]. \~\~\~\~\~\~ Вислухавши представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] , представника третьої особи Фірми «[PERSON]С.» Мале приватне підприємство , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2015 року між Фірмою «[PERSON]С.» [PERSON] ПІДПРИЄМСТВО та громадянкою України [PERSON] укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги. Згідно пп. 1 п.1 Договору від 30.09.2015 року Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов'язується повернути її у порядку та на умовах, передбачених Договором. Відповідно до\~пп.\~2.1.\~п.2\~Договору від\~30.09.2015\~року поворотна\~фінансова допомога\~надається у\~національній валюті\~України в\~сумі 110\~000,00\~грн, що є загальною сумою всіх наданих грошових безготівкових та/або готівкових платежів за період 16 календарних днів, з дня першої такої допомоги, без податку на додану вартість. Згідно пп.\~2.3.\~п.\~2\~Договору від\~30.09.2015\~року зазначено,\~що Перерахування\~коштів здійснюється\~Позикодавцем на поточний\~рахунок Позичальника та/або готівкою. У пп.\~2.4.\~п.\~2\~Договору від\~30.09.2015\~року визначено,\~що кошти,\~залучені як\~поворотна фінансова\~допомога,\~надаються для\~потреб Позичальника\~на його\~розсуд,\~та повинні\~бути повернені 16.10.2015 року. Відповідно до\~пп.\~2.6.\~п.\~2\~Договору від\~30.09.2015\~року регламентовано,\~що повернення\~грошових коштів\~проводиться шляхом перерахування\~грошових коштів\~на рахунок\~Позикодавця в\~установі банку\~та/або готівкою. 16 жовтня 2015 року між Фірмою «[PERSON]С.» МПП та [PERSON] укладена додаткова угода до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30 вересня 2015 року. Фірма «[PERSON]С.»\~МПП \~зі свого\~поточного рахунку\~перерахувала на\~картковий рахунок\~ [PERSON]: 2625950684401 у\~ПАТ "ЮНІОН\~[PERSON]"\~фінансову допомогу\~в розмирі 110 000,00 грн. Зазначені грошові кошти - власність фірми та не є бюджетними коштами Фонду гарантування вкладів. Згідно п.\~1\~Додаткової угоди\~16\~жовтня 2015\~року Позичальник\~повернув Позикодавцю\~грошові кошти\~в розмирі 110 000,00 грн. що були отримані згідно Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30 вересня 2015 року. П. 2 Додаткової угоди визначає, що даною угодою Сторони підтверджують виконання своїх зобов'язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 30 вересня 2015 року в повному обсязі та відсутність претензій, інших грошових (майнових) зобов'язань не має. 16\~жовтня 2018\~року [PERSON] повернула\~фінансову допомогу\~в розмирі\~110\~000,00\~грн., про що свідчить вищезазначена додаткова угода та квитанція до приходного касового ордеру. Фірма «[PERSON]С.»\~МПП у\~відповідності до\~пп.\~3.3.\~п.\~З Положення\~про ведення\~касових операцій\~у національній\~валюті в\~Україні,\~що затверджене\~Постановою Правління\~Національного Банку\~України від\~15.12.2004\~№ 637, яке\~діяло станом\~на 16\~жовтня 2018\~року.\~- приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником. Прибутковий касовий ордер та квитанція до нього були оформлені відповідно до Додатку 2 до Постанови НБУ №637. 10 грудня 2015 року ПАТ "ЮНІОН [PERSON]" прийняв рішення №3-ТА: віднести до категорії нікчемних та визнати нікчемними із застосуванням наслідків нікчемності, передбачених ст. 216 ЦК України, наступні правочини: всі операції із списання/зарахування (перерахування) грошових коштів, що визначені в Додатках №1-20 до цього рішення. Згідно пп.\~14.1.257.\~п.\~14.1.\~ст.\~14\~Податкового кодексу\~України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. У абз. 7 цього ж підпункту зазначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. Договір від 30.09.2015 року з правової позиції є договором позики, що також підтверджується листами ДФСУ від 12.03.2016 р. № 5314/6/99-99-19-02-02-15, від 18.04.2016 р. № 8645/6/99-99-19-02-02-15, від 25.01.2017 р. № 1420/6/99-99-13-02-03-15, від 03.04.2017 р. № 6839/6/99-99-13-02-03-15, у яких надані відповідні роз'яснення. Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо податкового обліку поворотної фінансової допомоги, яка затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України від 01 липня 2014 року № 367 визначено, що якщо поворотну фінансову допомогу було отримано та повернено у одному й тому ж базовому податковому (звітному) періоді, то для платника податку - отримувача такої допомоги дана операція не тягне за собою податкових наслідків (незалежно від того, хто є надавачем допомоги). За договором\~позики одна\~сторона'(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~(суму\~позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Ч 3 цієї ж статті визначено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або мовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст. 1067 ЦК України). Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України). У ч.\~З ст.\~1068\~ЦК України\~визначено,\~що банк\~зобов'язаний ЗА\~РОЗПОРЯДЖЕННЯМ КЛІЄНТА\~ВИДА ТИ\~[PERSON]\~ТИ З\~ЙОГО РАХУНКА\~ГРОШОВІ КОШТИ в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ч. 2 ст. 1071 ЦК України). Згідно ч. 2. ст. 1072 ЦК України зазначено, що у разі одночасного надходження до банку кількох розрахункових документів, на підставі яких здійснюється списання грошових коштів, банк списує кошти з рахунку клієнта у такій черговості: 1)у першу чергу списуються грошові кошти на підставі рішення суду для задоволення вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, а також вимог про стягнення аліментів; 2)У другу чергу списуються грошові кошти на підставі рішення суду для розрахунків щодо виплати вихідної допомоги та оплати праці особам, які працюють за трудовим договором (контрактом), а також виплати за авторським договором; 3)у третю чергу списуються грошові кошти на підставі інших рішень суду; 4)у четверту чергу списуються грошові кошти за розрахунковими документами, що передбачають платежі до бюджету; 5) у п'яту чергу списуються грошові кошти за іншими розрахунковими документами в порядку їх послідовного надходження. Відповідно до\~ст.\~47\~Закон України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» від\~7\~грудня 2000\~року №\~2121-III\~зазначено,\~що до\~банківських послуг\~належать, відкриття та ведення поточних (кореспондентських)\~рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах. Згідно ч.\~ч.\~1,3\~ст.\~509\~ЦК України\~визначено,\~що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання\~має ґрунтуватися\~на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання не\~створює обовязку\~для \~третьої \~особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора (ч. 1 ст. 511 ЦК України). У ч. З ст. 512 ЦК України чітко встановлено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Одностороння відмова\~від зобов'язання\~або одностороння\~зміна його\~умов не\~допускається,\~якщо інше не\~встановлено договором\~або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Однак, хочу підкреслити, що передачі вимоги до банку від фірми не здійснювалось, так як виконані всі зобов 'язання. П. 7 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов'язань, що виникають із договорів та інших правочинів» від 27.09.2012 № 10-1390/0/4-12 (далі по тексту - [PERSON] ВССУ №10-1390/0/4-12) зазначено, що відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Аналіз норм\~чинного законодавства\~(зокрема\~пунктів 6,\~7\~статті 4\~Закону України\~"Про\~фінансові послуги\~та державне\~регулювання ринків\~фінансових послуг",\~статей 553,\~1046\~ЦК України)\~дає підстави\~для висновку\~про те,\~що окремі\~послуги,\~які відносяться\~до фінансових\~послуг (наприклад, надання коштів у позику,\~поручительство),\~можуть надаватися\~не тільки\~фінансовими установами,\~які є\~учасниками ринку\~з надання\~фінансових послуг\~або юридичними\~особами,\~які за\~своїм правовим\~статусом не\~є фінансовими\~установами, але і фізичними особами, які не є суб'єктами підприємницької діяльності. При цьому Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» регулює відносини лише за участю учасників ринків фінансових послуг, а відносини між фізичними особами, зокрема щодо договорів позики, поруки, регулюються нормами ЦК України (статті 553 - 559, 1046 - 1053), що зазначено у п. 8 [PERSON] ВССУ №10- 1390/0/4-12. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором (чч. 1,2 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1051 ЦК України визначено, що Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. п. 9 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначені наступні правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення): договорів, що призвело до збільшення витрат; повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Відповідно до п. 9 Розділу II Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, що затверджена Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 № 826 (далі по тексту - Інструкція №826) регламентовано, що РІШЕННЯ ПРО\~ЗНЯТТЯ ОБМЕЖЕНЬ\~НА ЗДІЙСНЕННЯ\~НЕПЛАТОСПРОМОЖНИМ БАНКОМ\~ОПЕРАЦІЙ ЗА\~ПРАВОЧИНОМ (ДОГОВОРОМ),\~ЩОДО ЯКОГО\~БУЛО ВСТАНОВЛЕНО НІКЧЕМНІСТЬ, приймається\~Фондом за\~наслідками здійснення\~Уповноваженою особою\~Фонду перевірки\~документів,\~пов'язаних\~із вчиненням\~правочинів (укладенням\~договорів),\~або на\~підставі рішення\~суду про\~ визнання\~правочину 9договору)\~дійсним,\~яке \~набрало \~законної сили. У п. 1 III Розділу Інструкція №826 зазначено, що правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами. Однак, в даному випадку відсутні підстави для визнання договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 року нікчемним в розумінні ст. 216 ЦК України. Згідно з ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1, 2,\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішенням. Позивачем \~за \~первісним позовом ПАТ «Юніон\~стандарт банк»\~не доведені ті обставини, на які він посилається, тому у задоволенні позовних вимого про застосування наслідків нікчемного правочину та стягненні заборгованості у розмірі 110\~000 (сто десять тисяч ) гривень необхідно відмовити. Зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Юніон стандарт банк» про скасування заборгованості за нікчемним правочином задовольнити, та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Фірма «[PERSON]С.» Мале приватне підприємство до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «Юніон стандарт банк», щодо визнання дійсним договору про надання поворотної фінансової допомоги підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими та доведеними. \~\~

Outcome: approved