Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем [PERSON], який є громадянином Республіки Польщі, перебувають у зареєстрованому 26.09.2009 року Бюро запису актів громадянського стану у м.Ясєнєц Воєводство Мазовецьке Республіка Польща, акт про укладення шлюбу №24/2009, шлюбі, дітей не мають, при цьому після укладення шлюбу їх сім"я проживала на території Республіки Польща, а згодом вони як подружжя переїхали на проживання в [ADDRESS] Україна, де спільно проживали до січня 2013 року, однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим на території України подружжя припинили спільне проживання та підтримання подружніх відносин, оскільки відповідач залишив територію України, а тому просить шлюб розірвати. Відповідно до роз"яснень п.11 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13 "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" - суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із сімейних відносин, враховуючи, що сімейні правовідносини з іноземним елементом пов'язані одразу з двома, а іноді й більше державами, і, відповідно, з двома або кількома правовими система, які часто по-різному врегульовують питання шлюбу і сім'ї (встановлення шлюбного віку, умов вступу в шлюб, підстав та допустимості розірвання шлюбу, визначення належності і поділу майна подружжя, порядку стягнення аліментів на дитину та одного з подружжя тощо). Правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України "Про міжнародне приватне право". Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Відповідно до статей 109 - 110 СК розірвання шлюбу за рішенням суду можливе як за спільною заявою подружжя, так і за заявою одного з подружжя. Згідно положень ст.60 Закону України "Про міжнародне приватне право" від 23.06.2005 року № 2709-IV - правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Отже, у даному випадку суд керується законодавством України при розгляді спору про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], так як позивач є громадянкою України з постійним місцем проживання на території України, де проживає по даний час, при цьому останнім спільним місцем проживання подружжя, які є громадянами різних країн, є територія України. [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, з"ясував, що між сторонами склались неприязні відносини під час спільного проживання на території України, в зв"язку з чим відповідач залишив дружину та вибув з території України в 2013 році, при цьому до даного часу спроб до збереження шлюбу у сторін не було, що дає суду підстави вважати, що сім"я існує формально, так як сторони тривалий час більше ніж півроку не проживають спільно та не підтримують подружніх стосунків, зберегти шлюб не бажають. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб доцільно розірвати.

Outcome: approved