Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованості в розмірі 7295,22 грн. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 1762,00 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 08.04.2008 року між АТ "Ощадбанк" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та фізичною особою [PERSON] було укладено договір № [NUMBER]/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунків і випуску платіжних карт, згідно умов якого відповідач отримав 5400,00 грн. на строк дії платіжної картки, а також зобов'язався сплачувати 26,0 % річних. Позивачем всі зобов'язання були виконані належним чином, відповідачу був виданий кредит в розмірі 5400,00 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 24.07.2018 року має заборгованість у сумі 6686,46 грн., а саме: заборгованість за основним боргом - 5364,41 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 1320,05 грн., заборгованість за РКО - 2,00 грн. Окрім того, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 489,74 грн., а також три проценти річних від суми заборгованості - 119,02 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 7295,22 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В той же час, представник позивача надіслав до суду клопотання з проханням розглянути справу без участі представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надано. Відзиву від відповідача на позовну заяву до суду не надходило. На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 08 квітня 2008 року між ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено договір № [NUMBER]/02-ДК про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, відповідно до п. 1.1 якого Банк відкриває Клієнту картковий рахунок № [NUMBER] для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та Тарифів за послуги Банку. У 2013 році між сторонами було укладено Додатковий договір № 2 до Договору № [NUMBER]/02-ДК про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 08 квітня 2008 року, відповідно до якого підпункт 1.1.4 Розділу І Договору було викладено в новій редакції, а саме Банк встановлює Клієнту Кредит у сумі 5400,00 грн. Строк Кредиту встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін Кредит подовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 26,0 (двадцять шість) % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом складає 35,0 (тридцять п'ять) процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого Кредиту складає 0,00 (Нуль). За умов безготівкового розрахунку Платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування Кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 (нуль цілих одна тисячна) процентів річних. Підпунктами 3.1.1, 3.1.2 Кредитного договору встановлено, що банк має право вимагати від клієнта належного виконання зобов'язань за цим Договором; отримувати плату за надані послуги згідно з Тарифами в порядку, передбаченому цим Договором; нараховувати проценти за перевищення витратного ліміту та процентів за користування кредитом згідно з Тарифами та цим Договором, починаючи з дати виникнення заборгованості по Картрахунку і до дати повного її погашення; суми, зараховані на Картрахунок (в тому числі нараховані по Картрахунку проценти), направляти на погашення заборгованості відповідно до умов цього Договору. Згідно п.п. 7.2.3, 7.3, 7.6, 7.9 Кредитного договору, проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману Клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ними, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до дня повернення Кредиту (його частини). При нарахуванні процентів день видачі Кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Погашення нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється Банком щомісячно 25 числа шляхом безготівкового списання коштів з карткового рахунку Клієнта. Погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами здійснюється шляхом списання коштів з картрахунку Клієнта. У разі недостатності (відсутності) коштів на картрахунку Клієнт зобов'язаний внести кошти безготівковим шляхом або готівкою до каси Банку. У випадку наявності протягом 3-х місяців перевищення витратного ліміту (овердрафту) або заборгованості за Кредитом та непогашення цієї заборгованості Клієнтом Банк має право занести платіжну картку в електронний стоп-лист та розпочати претензійно-позовну роботу по стягненню заборгованості. Відповідно до п.п. 11.1 Кредитного договору Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до дня закриття Картрахунку і завершення всіх розрахунків по Картрахунку відповідно до умов Договору. Як вказує позивач та що не було спростовано відповідачем, [PERSON] належним чином свої зобов'язання за договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погасив, у зв'язку із чим станом на 24.07.2018 року загальна сума заборгованості становить 7295,22 грн., яка складається з: тіло кредиту - 5364,41 грн., заборгованість по процентам - 1320,05 грн., заборгованість за РКО - 2,00 грн., та відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційне збільшення заборгованості - 489,74 грн., три проценти річних від суми заборгованості - 119,02 грн. Зазначена сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] (а.с. 10-11). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Окрім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (стаття 625 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" встановлено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2610652406 від 09.10.2018 року (а.с. 1). На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 611, 615, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved