Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

24 вересня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 18 липня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір № VOXRRС18280001, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 5490,67 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 22 червня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 34 279,42 грн., з них: 32 170, 88 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 1608,54 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2008 року у сумі 34 279,42 грн. та судові витрати у справі. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначили, що станом на 22 червня 2015 року пеня за несвоєчасність виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором склала 45 522,17 грн. Однак, рішенням Локачинського районного суду від 18 квітня 2012 року у справі № 0307/269/2012 з [PERSON] було стягнуто заборгованість за вищезазначеним договором в сумі 13 351,29 грн. За мінусом даної суми з відповідача підлягає до стягнення 32 170,88 грн. пені, а також штрафи. Крім того, представники позивача пояснили, що до суми пені, що стягується із відповідача у даній справі, входить також сума пені, що заявлялась банком до стягнення у справі № 0307/269/2012 та у стягненні якої судом відмовлено. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Про поважні причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2008 року відповідач [PERSON] підписав заяву, згідно із якою ознайомився та згідний із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") ("Стандарт") та висловив свою згоду, що ця заява разом з Умовами надання споживчого кредиту, а також Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір за № VOXRRС18280001, за умовами якого позивач надав відповідачу споживчий кредит у сумі 5490,67 грн. на строк 36 місяців з 18 липня 2008 року по 18 липня 2011 року включно на придбання товару, а також в розмірі 210,67 грн. на сплату страхового платежу, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 480 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 98, 83 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (далі - Умови) строки (а.с.8-11). Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та умовами укладеного між сторонами договору. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами договору погашення заборгованості позичальником здійснюється щомісяця в період з 20 по 26 число. Позичальник зобовязується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 281,64 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 Умов у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Як вбачається із рішення Локачинського районного суду Волинської області від 18 квітня 2012 року у справі № 0307/269/2012, ПАТ КБ "Приватбанк" заявлено позовні вимоги про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості за договором від 18 липня 2008 року № VOXRRС18280001 у сумі 38 245 грн. 85 коп., в томі числі пені у сумі 30 385 грн. 23 коп. за несвоєчасність виконання зобов'язання. При цьому до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 13 351, 29 грн., з них: 2 885,32 грн. заборгованості за тілом кредиту, 602,45 грн. - за відсотками, 2 075,43 грн. - комісії, 5490,67 грн. пені, 1797,42 - штраф (процентна складова), 500 грн. - штраф (фіксована частина). В решті позову відмовлено. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконав належним чином, суми боргу за кредитним договором від 18 липня 2008 року № VOXRRС18280001, стягнутої рішенням суду, повністю не сплатив, позивач має право на нарахування неустойки, передбаченої договором, в межах строку позовної давності, що встановлена сторонами даного договору тривалістю в 5 років (п.5.5 Умов). Із розрахунку позивача вбачається, що станом на 22 червня 2015 року заборгованість відповідача з пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором становить 45 522,17 грн. Від цієї суми позивачем віднято 13351, 29 грн., що стягнута рішенням суду, та визначено розмір пені в сумі 32170, 88 грн. Крім того, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 1608,54 грн. Таким чином, всього заборгованість склала 34 279,42 грн. ( а.с. 6-7). Однак, позивачем невірно проведено розрахунок пені, не враховано, що рішенням суду від 18 квітня 2012 року з відповідача було стягнуто 13351, 29 грн. заборгованості по тілу кредиту, відсотках, комісії, пені та штрафах, а не лише пені. При цьому позов було задоволено частково, з заявленої позивачем до стягнення пені в розмірі 30 385,23 грн. задоволено лише 5 490,67 грн., в реші позову на суму 24 894,56 грн. відмовлено. Разом з тим, позивач повторно просить стягнути вказану суму пені з відповідача, що представниками позивача не заперечується. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає до часткового задоволення у сумі 15 136,94 грн. (45522,17 - 30385,23). Крім того, підставною є вимога про стягнення штрафу в розмірі 1 608,54 грн. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором від 18 липня 2008 року № VOXRRС18280001, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором в розмірі 16 745 грн. 48 коп.(15 136,94+1608,54), а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача фіксованого штрафу в розмірі 500 грн., оскільки встановлення розміру штрафу як неустойки у фіксованій твердій грошовій сумі суперечить визначеному законом змісту цього поняття та його правовій природі як грошової суми, що обчислюється відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому у позові в цій частині слід відмовити. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з відповідача на користь позивача слід стягнути 594,99 грн. витрат по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial