Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку "Надра" звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.02.2008 року [PERSON] було надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 39516,34 доларів США строком до 12.02.2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,89 % річних. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених кредитним договором, позивачем було укладено з [PERSON] договір поруки, згідно до умов якого поручитель прийняла на себе зобов'язання, відповідати перед кредитором у тому ж об'ємі, що і [PERSON]. Позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, перерахувавши кошти на поточний рахунок відповідача. [PERSON] належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами. Сума заборгованості за договором станом на 13.08.2015 року становить 38702,2 доларів США, що еквівалентно 827661,72 грн. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідачів, як з солідарних боржників, заборгованість за кредитним договором. Судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не прибули, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, надав свої письмові заперечення та просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю позовних вимог та їх необґрунтованістю. Обґрунтовуючи свої заперечення, він зазначив, що банком не було направлено відповідачам повідомлення про дострокове погашення кредитної заборгованості. На його думку, в матеріалах справи відсутні первинні документи, які б підтверджували наявність заборгованості, та відсутній належний розрахунок заборгованості, а долучені докази є недоспутимими. Банком не правомірно розраховано пеню в доларах США. Крім того, представник звернув увагу суду на припинення поруки в силу закону. Заслухавши представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 18.02.2008 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра" та [PERSON] було укладено кредитний договір №804/02/2008/840к/137 та додаткову угоду №1, згідно яких позивач надав відповідачу кредит у розмірі 39516,34 доларів США строком до 12.02.2028 року, а останній прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти у розмірі 12,89% річних за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами в мінімальному розмірі 426,41 доларів США. В силу ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір було укладено відповідно до вимог ст.ст.203, 205, 207, 1054, 1055 ЦК України, а саме його укладено у письмовій формі, та підписано уповноваженими особами. З матеріалів справи вбачається, що банк перерахував на рахунок відповідача кошти передбачені кредитним договором. Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кредитним договором та додатковою угодою №1 передбачено, що позичальник повинен належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 426,41,03 доларів США. [PERSON] зобов'язався вносити мінімально необхідний платіж по кредиту щомісячно до 10 числа поточного місяця. Однак свої зобов'язання за договором він належним чином не виконує внаслідок чого згідно розрахунків наданих суду, станом на 13.08.2015 року загальна сума його заборгованості за кредитним договором становить 38702,2 доларів США, що еквівалентно 827661,72 грн., та складається з: 32202,57 доларів США, що еквівалентно 688664,58 грн. - заборгованості за кредитом, 5043,59 доларів США, що еквівалентно 107859,15 грн. - заборгованості по сплаті відсотків у тому числі прострочених, 1456,04 доларів США, що еквівалентно 31137,99 грн. - пені за прострочення сплати кредиту. Також судом встановлено, що кредитний договір забезпечено договором поруки від 12.11.2009 року, відповідно до якого [PERSON], поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором №804/02/2008/840к/137 у повному обсязі. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. На час розгляду справи відповідачами не погашено кредитну заборгованість перед позивачем, жодних доказів на спростування цього до матеріалів справи не долучено. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, що утворилась. При цьому суд вважає необґрунтованими, безпідставними та надуманими доводи представника відповідача. Так, в матеріалах справи міститься детальний помісячний розрахунок заборгованості за договором 804/02/2008/84к/137 від 18.02.2008 року, який суд вважає правильним та обґрунтованим. Також з матеріалів справи вбачається, що позивач направляв відповідачам письмову вимогу від 17.08.2015 р. про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором. Крім того, 01.09.2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду, чим підтвердив своє бажання змінити строк виконання основного зобов'язання. Залучені позивачем до матеріалів справи письмові докази завірені представником та стосуються предмета розгляду у даній справі, тому є належними та допустими. Чинне законодавство не мітить заборони щодо розрахунку пені за порушення зобов'язання в іноземній валюті і стягнення її в гривневому еквіваленті відповідно до курсу Національного банку України. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України, якщо в договорі поруки не зазначено строків його дії, порука припиняється, якщо протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання кредитор не пред'явить вимог до поручителя. Позивач, подавши письмові вимоги про дострокове виконання кредитних зобов'язань і пред'явивши даний позов, змінив строки виконання основного зобов'язання на серпень 2015 року. Відповідно до матеріалів справи порука могла б бути припиненою, якщо б позивач звернувся в лютому 2016 року. Отже, доводи представника відповідача відносно того, що порука є припиненою через те, що банк не звернувся до суду з вимогами після шести місяців з дня прострочення відповідачем чергових платежів, не ґрунтуються на вимогах закону. За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень ст. 88 ЦПК України у зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, з відповідачів в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 3654 грн., по 1827 грн. з кожного.

Outcome: approved