Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

24 липня 2013 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК (далі - ПАТ КБ) "ПРИВАТБАНК" звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 листопада 2005 року між ним та відповідачкою було укладено кредитний договір № NKO0SH00000971, відповідно до якого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надало відповідачці кредит у розмірі 4 000 грн. із відсотковою ставкою 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а остання була зобов'язана щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. [PERSON] не виконувала своїх зобов'язань зі сплати обов'язкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. Її заборгованість за зазначеним вище договором станом на 27 червня 2013 року становить 61 814 грн. 10 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Крім цього вказала, що позов не визнає в повному обсязі, просила застосувати строк позовної давності. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Як вбачається з копії договору (а. с. 4-5), 14 листопада 2005 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № NKO0SH00000971, відповідно до якого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надало відповідачці кредит у розмірі 4 000 грн. із відсотковою ставкою 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а остання була зобов'язана щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідно до п. 4.1 цього договору, при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу. Відповідачка не виконувала своїх зобов'язань зі сплати обов'язкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Її заборгованість за зазначеним вище договором станом на 27 червня 2013 року становить 61814 грн. 10 коп., з яких: 3 512 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом; 20 642 грн. 21 коп. - заборгованість з процентів; 36 339 грн. 47 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с. 6-7). Разом із тим, відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Початок перебігу позовної давності, у відповідності з ч. 1 ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, кінцевим терміном повернення кредиту зазначене 20 листопада 2008 року, а тому строк, у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, сплив 20 листопада 2011 року. Між тим, з позовом до суду він звернувся лише 24 липня 2013 року, тобто після спливу позовної давності, при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку не заявлялось, причин поважності пропущення позовної давності суду не повідомлено. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачеві у задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відносяться на рахунок позивача і відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed