Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач зазначає, що працює в ПАТ «Рівнеазот». За період лютий-червень 2017 року відповідач не в повному обсязі і невчасно виплачував їй заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість 13080 грн. 34 коп. Позивач до суду не з"явилася, подала заяву, згідно з якою позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача до суду не з"явився, подав відзив, у якому просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення компенсації втрати частини доходів та розглядати справу за відсутності його повноважного представника. Суд, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач працює у відповідача, що сторонами не заперечується. Відповідач не виплатив йому та заборгував 13080 грн. 34 коп. заробітної плати, у тому числі: за лютий 2017 року - 2783 грн. 83 коп., за березень 2017 року - 1450 грн. 78 коп, за квітень 2017 року - 2863 грн. 76 коп., за травень - 2834 грн. 27 коп, за червень 2017 року - 3147 грн. 70 коп., що підтверджується довідкою ПАТ "Рівнеазот" №713 від 07.03.2018 р. Вказані обставини відповідачем не заперечуються. Згідно ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оплату праці», ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Вказана сума 13080 грн. 34 коп. відповідачем визнається і вона підлягає до сплати. Розрахунок втрати частини доходів проведено наступним чином: індекс інфляції березня 2017 р. 100,9% індекс інфляції квітня 2017 р. 100,9% індекс інфляції травня 2017 р. 101,3% індекс інфляції червня 2017 р. - 101,6% Згідно з наданим позивачем розрахунку розмір компенсації втрати частини доходів заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати становить 1341,94 грн. Приріст індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації за вказаний період з березня 2017 по 01 березня 2018 року складає: 100,9 х1,009 х 1,013 х 1.016 х 1,002 х 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01х 1,015 х 1,009 = 112.087 індекс.12.087 Сума компенсації за лютий 2017 року становить 2783,83 х 12.087 : 100 = 336,48 Приріст індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації за вказаний період з квітня 2017 до 01 березня 2018 року складає: 100,9 х 1,013 х 1.016 х 1,002 х 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01 х 1,015 = 111.988 індекс.11.988 Сума компенсації за березень 2017 року становить 1450,78 х 11.988 :100 = 173,92 Приріст індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації за вказаний період з травня 2017 по 01 березня 2018 року складає: 101,3 х 1.016 х 1,002 х 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01х1,015 х 1,009 = 110 .99 індекс.10.99 Сума компенсації за квітень 2017 року становить: 2863,76 х 10.99:100 = 314,72 Приріст індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації за вказаний період з червня 2017 р. по 01 березня 2018 року складає: 101.6 х 1,002 х 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01х 1,015х 1.009 = 109.55 індекс.9.55 Сума компенсації за травень 2017 року становить: 2834,27 х 9.55 :100 = 270,67 Приріст індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації за вказаний період з липня 2017 р. по 01 березня 2018 року складає: 100,2 х 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01 х 1,015х 1.009 = 107.82 індекс 7.82 Сума компенсації за червень 2017 року становить : 3147,70 х 7.82 :100 = 246,15 Разом до стягнення: 1341.94 грн. Оскільки такий розрахунок проведений позивачем у відповідності до вимог статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та з урахуванням індексів інфляції в період невиплати заробітної плати, він приймається судом до уваги при вирішенні спору. Однак представники відповідача вважають, що згідно ст.4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Стаття 7 цього Закону передбачає, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Позивачем не надано доказів на підтвердження виплати заборгованості, та даних про відмову роботодавця у виплаті компенсації. Проте суд вважає, що такі посилання відповідача є безпідставними. Згідно із частинами першою, другою статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Як доходи у цьому Законі розуміють грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. За статтею 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Положення Закону № 2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою КМУ від 21.02.2001 року №159, право на компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати не ставлять у залежність від порядку виплати доходу у добровільному чи судовому порядку. Компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат. За статтею 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина повязується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. Згадані вище статті 2, 3 цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, один і більше календарних місяців, дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації. Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій. У пункті 4 Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у звязку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ та пункті 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обовязкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення. Отже, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 13 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами ЦПК України, та враховуючи положення Закону України "Про судовий збір" судові витрати складають 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved