Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

22 серпня 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачі вчасно не сплачують за надані позивачем послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку просять стягнути за період з жовтня 2013 року по травень 2017 року в сумі 20 868,00 грн., 3% річних - 694,73 грн., інфляційні втрати - 4 465,73 грн., а всього 22 140,66 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1 600,00 грн. 17 жовтня 2017 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 20 жовтня 2017 року. 05 грудня 2017 року сторони в судове засідання не з'явилися, у зв'язку з чим ухвалою суду розгляд справи було відкладено до 22 січня 2018 року. 22 січня 2018 року сторони в судове засідання не з'явилися, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та ч.2 ст.108 Цивільного кодексу України з 16.03.2017 є правонаступником Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль». ПАТ «Криворізька теплоцентраль» здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення населенню, яке зобов'язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачам, за адресою: [ADDRESS], де вони зареєстровані та мешкають, в опалювальний сезон поставлялася теплова енергія відповідно до тарифів на теплову енергію, установлених діючим законодавством. Позивач, виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв відповідачам теплову енергію у вигляді централізованого опалення, а відповідачі оплату за отримані послуги в повному обсязі не здійснювали, в результаті чого заборгованість з жовтня 2013 року по травень 2017 року становить 20868,00 гривень. Таким чином, між сторонами про справі виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 64,67, 68 Житлового Кодексу України, відповідно до яких споживачі житлово - комунальних послуг зобов'язані оплачувати послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" від 24.06.2004 року, плата за комунальні послуги нараховується щомісячно. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України строки оплати встановлено також - щомісячно. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 26 червня 2004 року порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а згідно ст. 19 цього ж закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. В силу ст.634 ЦК України та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення. Суд приходить до висновку, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги в повному обсязі, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово - комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, враховуючи, що відповідачі своєчасно не сплачують отримані послуги,відповідно до ст. 526 ЦК України нараховані штрафні санкції у вигляді 3% річних та інфляційні витрати, в матеріалах справи вмістяться розрахунки вказаних нарахувань, з якими суд погоджуються. Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня 2015 року судовий наказ скасовано. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання ними свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. ( ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК). Таким чином, строк позовної давності переривався подією - зверненням позивача із заявою про видачу судового наказу. Перевіривши наведені розрахунки, суд погоджується з ними, та вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору на користь позивача.

Outcome: approved