Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 01.08.2012 р. приватне акціонерне товариство «Страхова група „ТАС" та [PERSON] уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, поліс серії АВ/6991488. Відповідно до умов цього договору застрахованими являються ризики завдання збитків третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу Chevrolet Aveo державний реєстраційний BX4704AT. П. ґ) ст. 38 Закону України № 1961-IV передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов, у випадку якщо страхувальник не повідомив страховика про страховий випадок у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду 31.05.2013 р. в м. Хмельницькому на перехресті вул. Старокостянтинівське шосе-Прибузька, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача та транспортного засобу, Іж 21261 д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою суду встановлена вина відповідача у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння вищевказаного ДТП була застрахована у ПрАТ СГ "ТАС" згідно полісу АВ/6991488. На підставі цього полісу ПрАТ СГ "ТАС" відшкодовано шкоду, пов'язану із пошкодженням автомобіля [NUMBER] у сумі 3527,25 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на користь приватного акціонерного товариства "Страхова група «ТАС» суму в сумі 3527,25 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що дійсно не повідомив страховика про страховий випадок. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до п. ґ) п. 38.1.1 ст. 38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно із п. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Судом встановлено, що 31.05.2013 р. близько 17 год. 10 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], у м. Хмельницькому на перехресті вул. Старокостянтинівське шосе-Прибузька, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на автомобіль [NUMBER], який зупинився з правої сторони від нього. Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент вчинення ДТП автомобіль [NUMBER] згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6991488 було застраховано у ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ «Страхова група «ТАС» провело виплату страхового відшкодування у розмірі 3527,25 грн. [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 117968 від 07.11.2013 р. та відомістю № 2071113 від 07.11.2013 р. Судом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Згідно правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі № 6-284цс15 сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Відповідно до ст. 3607 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт неповідомлення [PERSON] страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed