Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що 19 листопада 2013 року між [PERSON] та АТ "Імексбанк" було укладено договора № 639, 640 згідно яких позивач 1 поклав на вклад 11 000 та 13 000 доларів США під 10% річних до 22 грудня 2014 року. 30 жовтня між сторонами було укладено договір № 12900012411, згідно якого банк прийняв кошти на вклад в сумі 9 000,00 гривень під 22% річних. Строк дії даного договору закінчився 28 листопада 2014 року. 03 жовтня між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги щодо договору № 639, тобто щодо вимоги основного вкладу в розмірі 11 000 доларів США та відповідних відсотків. 07 жовтня 2014 року відповідач був повідомлений про уступку права вимоги в письмовій формі. 23 грудня 2014 року позивачі зверталися до банку з письмовими заявами про повернення внесених коштів, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, кошти не повернув. Просить суд стягнути на користь [PERSON] 13 000 доларів США та 8 655,18 гривень неповернутих вкладів, стягнути на користь [PERSON] 11 000 доларів США неповернутого вкладу. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах і в порядку, встановлених договором. Судом при розгляді справи встановлено, що 19 листопада 2013 року між ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] було укладено договір № 639 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року (а.с. 8). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 11 000,00 доларів США, строком на 398 днів. Відповідач відкрив позивачу поточний рахунок [NUMBER]. Процентна ставка за строковим вкладом становить 10 % річних. Дата повернення вкладу - 22 грудня 2014 року. Також судом встановлено, що 19 листопада 2013 року між ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] було укладено договір № 640 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року (а.с. 10). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 13 000,00 доларів США, строком на 398 днів. Відповідач відкрив позивачу поточний рахунок [NUMBER]. Процентна ставка за строковим вкладом становить 10 % річних. Дата повернення вкладу - 22 грудня 2014 року. Також судом встановлено, що 30 жовтня 2014 року між ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу у гривні (а.с. 12). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 9 000,00 гривень, строком на 29 днів. Відповідач відкрив позивачу депозитний рахунок [NUMBER]. Процентна ставка за строковим вкладом становить 22 % річних. Також судом встановлено, що 03 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги (а.с. 13). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, первісний вкладник передає, а новий вкладник приймає на себе права вимоги, що належать первісному вкладникові, і стає новим вкладником за договором № 639 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу, укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом при розгляді справи встановлено, що після закінчення строку дії договору банк не повернув відповідачам грошових коштів. Також судом встановлено, що станом на 23 грудня 2014 року, залишок на особових рахунках [PERSON] становив 24 294,34доларів США та 8 655,18 гривень (а.с. 13-14). При цьому, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги від 03 жовтня 2014 року, [PERSON] набула право вимоги за договором № 639 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року в сумі 11 294,34 доларів США (а.с. 18). Судом при розгляді справи встановлено, що ПАТ "Імексбанк" свої зобов`язання за договором № 639 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року, за договором № 640 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року, а також за договором банківського вкладу у гривні від 30 жовтня 2014 року належним чином не виконав. А тому за таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з ПАТ "Імексбанк" на користь [PERSON] та [PERSON] неповернутих банківських вкладів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON], при подачі позовної заяви звільнені від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 - 3 654,00 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що ціна позову становить 391 776,92 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 3 917,77 гривень. Однак максимальний розмір судового збору при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру становить 3 654,00 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3 654,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку стягнення з ПАТ "Імексбанк" на користь держави судового збору.

Outcome: approved