Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-08 00:00:00

Кредитна спілка "Шанс 2010" звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.10.2013 року між кредитною спілкою "Шанс 2010" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 246, згідно якого Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 12 місяців до 31.10.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45% річних. Кредит було надано на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Відповідач зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом і закінчення строку дії договору не звільняє від відповідальності за невиконання договору та не припиняє нарахування відсотків за користування кредитом до його повного повернення. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 01.06.2017 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 24733,91 грн., яка складається з: 6000 грн. - заборгованість за кредитом; 7201,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1023,20 грн. - три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання; 10509,37 грн. - інфляційні нарахування за прострочення грошового зобов'язання. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 24733,91 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання 15.09.2017р., 05.10.2017р., 23.10.2017р., 13.11.2017 р., 04.12.2017 р,. 22.12.2017р., 12.01.2018р., 15.02.2018р. та 09.03.2018 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та ЗаконівУкраїни "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов Кредитної спілки "Шанс 2010" підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2013 року між кредитною спілкою "Шанс 2010" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 246, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 12 місяців до 31.10.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.3 вказаного договору [PERSON] повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом до 31.10.2014 року згідно графіка розрахунків (а.с. 5-9). Відповідач [PERSON] вчасно не виконував свої зобов'язання згідно кредитного договору, тому станом на 01.06.2017 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, згідно розрахунку представника позивача, в сумі 13201,35 грн., яка складається з: 6000 грн. - заборгованість за кредитом; 7201,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с. 6). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК УкраїниЯкщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов'язання в сумі 1023,20 грн. та інфляційних нарахувань за прострочення грошового зобов'язання в сумі 10509,37 грн.. Проте, представником позивача сума інфляційних нарахувань за прострочення грошового зобов'язання розрахована невірно, оскільки згідно формули розрахунку: сума боргу 13201,35) : 100 х загальний індекс інфляції (179,6) = проіндексована сума боргу (23709,62) - сума боргу (13201,35) = інфляційне нарахування складає 10508,27 грн.. А тому саме ця сума інфляційних нарахувань підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Сума трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов'язання представником позивача розрахована вірно, а тому підлягає задоволенню. Оскільки до теперішнього часу заборгованість по кредитному договору не сплачено, суд вважає, що позовні вимоги КС "Шанс 2010" підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.2 ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial