Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

18.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 5641,38 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.06.2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю відповідача - [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ, державний номер [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ державний номер [NUMBER]. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 28.07.2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідач на дату скоєння ДТП, не мав чинного договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 02.11.2011 року [PERSON] подав відповідну заяву до моторного (транспортного) страхового бюро України, з метою отримання грошового відшкодування за заподіяну в результаті ДТП матеріальну шкоду. Розмір завданих збитків, відповідно до висновку експерта, складає 5989,65 грн. позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 5441,38 грн., виходячи з наступного рахунку: 5989,65 грн. (розмір шкоди) - 998,27 грн. (розмір шкоди) + 450 грн. (витрати на проведення експертизи). Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 200 грн., а всього 5641,38 грн. (5441,38 грн. + 200 грн.). У зв"язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не виплатив суму витрат, пов"язаних з виплатою страхового відшкодування, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Уповноважений представник позивача - Чишинська А.В., яка діє на підставі довіреності, на судове засідання не з"явилася, подала письмову заяву, в якій позивач підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу просить розглянути у відсутність уповноваженого представника. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечувала проти прийняття рішення при заочному розгляді. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджується поважність причини неявки, не надав. Представника, який би діяв від його імені на підставі довіреності, не направив, клопотання про перенесення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність, не надійшло. Справа розглядається у відсутність відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 169, ст.. ст.. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 30.06.2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю відповідача - [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ, державний номер [NUMBER], та водія [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ державний номер [NUMBER]. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно вимог ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно положеннями ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідач на дату скоєння ДТП, не мав чинного договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 28.07.2011 року [PERSON] визнано винним за ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вимогами ст. 61 ЦПК України передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справи про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 02.11.2011 року [PERSON] подав відповідну заяву до моторного (транспортного) страхового бюро України, з метою отримання грошового відшкодування за заподіяну в результаті ДТП матеріальну шкоду. Відповідно до вимог ст. 25 Закону України "Про страхування", яка визначає порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Розмір завданих в результаті ДТП збитків, відповідно до даних звіту №479, виготовленого 28.07.2011 року, складає 5989,65 грн. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 5441,38 грн., виходячи з наступного рахунку: 5989,65 грн. (розмір шкоди) - 998,27 грн. (розмір шкоди) + 450 грн. (витрати на проведення експертизи). Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 200 грн., а всього 5641,38 грн. (5441,38 грн. + 200 грн.). Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з положеннями ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на законних підставах. Відповідно до вимог п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з положеннями п. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку, завданого в результаті ДТП Судові витрати, понесені позивачем відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved