Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 03.03.2013 року о 10 год. 47 хв. в м. Вінниці водій [PERSON], керуючи автомобілем «Фольцваген», реєстраційний номер [NUMBER], під час руху заднім ходом, допустив наїзд на його автомобіль «Мерседес-Бенц Е 220», реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до його пошкодження. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто ДТП сталось з його вини. Внаслідок ДТП автомобілю позивача, відповідно до висновку експертного дослідження № 142-П від 09.08.2013 року, завдано матеріальну шкоду в сумі 30141,39 грн. Батько відповідача [PERSON], який має право розпоряджатись автомобілем «Фольцваген», р/н [NUMBER], на підставі довіреності, застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК «Статус» та надав право керувати транспортним засобом сину - [PERSON] Позивач вважає, що ПрАТ «СК «Статус» повино йому, як потерпілому внаслідок ДТП, відшкодувати матеріальний збиток в сумі 30141,39 грн., за вирахуванням франшизи, яка становить 1000 грн. відповідно до договору страхування та вартість проведеного експертного дослідження - 350 грн. Також позивач зазначає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути франшизу в сумі 1000 грн. Крім того, йому завдано моральну шкоду, яка полягає в глибокому психологічному стресі, погіршення здоров'я та порушення відносин з рідними, яку він оцінює в 3000 грн., які просить стягнути з [PERSON] Оскільки вирішити спір з відповідачами в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2013 року було стягнуто з ПрАТ СК «Статус» на користь [PERSON] 29141,39 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 291,41 грн. судового збору, 350, 00 грн. витрат на проведення дослідження, 1000,00 грн. витрат на правову допомогу, а також з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 1000,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, 58,59 грн. судового збору, 500,00 грн. витрат на правову допомогу. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09.12.2013 року, вищевказане рішення в частині задоволення вимог до ПрАТ СК «Статус» змінено, зменшено стягнену на користь [PERSON] з ПрАТ СК «Статус» суму відшкодування матеріальної шкоди до 22562,76 грн. та суму судового збору до 225,62 грн. В решті рішення суду залишино без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2014 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2013 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 09.12.2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді від 29.05.2014 року до участі в справі було залучено в якості співвідповідача Відкрите акціонерне товариство Національну акціонерну страхову компанію "Оранта". Під час розгляду справи по суті післі проведення по справі судової авто-товарознавчої експертизи [PERSON] 12.09.2014 року було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути солідарно з ПрАТ «СК «Статус» та ВАТ НАСК «Оранта» на його користь 39593,86 грн. витрат по відшкодуванню матеріальної шкоди та 350 грн. на проведене дослідження. Також стягнути з [PERSON] 1000 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 3000 моральної шкоди та 3604,14 грн. - витрати товарної вартості автомобіля. Крім того, стягнути судові витрати з відповідачів (а.с.226-227). В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також не заперечили проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" неодноразово не з'являвся з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач ВАТ НАСК "Оранта" в судове засідання неодноразово не з'являлась з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Під час розгляду справи нею були надані письмові заперечення проти позову (а.с.168-169). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечили проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2013 року, яка постановою Апеляційного суду Вінницької області від 10.04.2013 року залишена без змін (а.с.6-8), судом встановлено, що 07.03.2013 року, о 10 год. 47 хв. в м. Вінниці водій [PERSON], керуючи автомобілем «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER], рухаючи по проїздній частині вул. Кропивницького, під час руху заднім ходом допустив наїзд на автомобіль «Мерседес» [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце події. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосованого до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати усіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців (а.с.5). З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль, що зазнав пошкоджень в результаті ДТП, вбачається, що власником автомобіля MERCEDES-BENZ E 220 CDI, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску є позивач [PERSON] ( а.с. 9). Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають недоговірним зобов`язанням в зв`язку з завданням шкоди джерелом підвищеної небезпеки, тому при вирішенні спору суд застосовує норми глав 67, 82 ЦК України, норми Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена постановою суду. Відповідно до вимог ст.ст. 3, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 09.01.2012 року) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП. Отже, вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Обов`язок страховика щодо страхової виплати визначений також в ст.ст. 979, 988 ЦК України. Згідно довіреності від 12.02.2013 року,посвідченої державним нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори, судом встановлено, що [PERSON], який діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON], 04.09.2012 року за р. № 1597, на підставі укладеного з повіреним усного безоплатного договору доручення, цією довіреністю уповноважив [PERSON] та [PERSON] продати у встановленому законом порядку на умовах і за ціну на розсуд уповноваженого, належний [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], виданого ВРЕР для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України у Чернівецькій області, 25.05.2010 року автомобіль: марки VOLKSWAGEN, модель LT35, випуску 1998 року, шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР для обслуговування м. Чернівці при ДАІ УМВС України у Чернівецькій області, 25.05.2010 року, для цього надав представникам право: експлуатувати, а також розпоряджатися від його імені вказаним транспортним засобом, представляти його інтереси в органах нотаріату, відповідних органах Державтоінспекції, комісійних магазинах, страхових компаніях, у будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форми власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчудженням транспортного засобу (а.с. 41). Згідно полісу № АВ/3084248 від 17.02.2013 р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність [PERSON] (батько відповідача), якому належить забезпечений транспортний засіб VOLKSWAGEN LT-35, д.н. [NUMBER], був застрахований в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Статус", на строк до 17.02.2014 р. включно. За даним полісом, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений в сумі 50 000 грн. та франшиза - в розмірі 1000,00 грн. (а.с. 56). Також відповідно до полісу № АВ/5554365 від 15.03.2012 р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність [PERSON], якому належав забезпечений транспортний засіб VOLKSVAGEN LT-35, д.н. [NUMBER], був застрахований у Відкритому акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", на строк до 14.03.2013 р. включно. За даним полісом, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений в сумі 50 000 грн. та франшиза - в розмірі 510,00 грн. (а.с. 57). Відповідно до висновку експерта за результатами автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ від 25.07.2014 року № 1030/14-21, проведеного Вінницьким відділеням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, судом встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Mercedes-Benz E220 CDi, д/н [NUMBER], 2007 року виготовлення, внаслідок пошкодження при ДТП, згідно розрахунків станом на 03.03.2013 року складає 30680,70 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz E220 CDi, д/н [NUMBER], 2007 року, з урахуванням коефіцієнта експлуатаційного зносу станом на 03.03.2013 року становить 27076,56 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz E220 CDi, д/н [NUMBER], 2007 року, з урахуванням коефіцієнта експлуатаційного зносу станом на день проведення експертизи становить 40593,86 грн. (а.с. 178-185). На момент розгляду справи відповідачі у добровільному порядку не відшкодували позивачу шкоду завдану внаслідок ДТП. Згідно ст. 979 ЦК України за договор страхування одна сторона (страховик) зобов'язаний у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 989 ЦК України при укладанні договору страхування страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВАТ НАСК "Оранта" є чинним, оскільки [PERSON] не було відомо про наявність даного договору, в зв'язку з цим ним був укладений договір з ПрАТ «СК «Статус». За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку, страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 36 вищевказаного закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Зі змісту п.п. 20-1.1 - 20-1.2 ст. 20-1 вищезазначеного договору, суд вбачає, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії; у разі відчудження забезпеченого транспортного засобу права та обов'язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність. Відповідно ст. 11 вищевказаного закону, страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (z0691-10), яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Також ст. 55 вищевказаного закону та п. 1.2. положення «Про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09.07.2010 року № 566, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, передбачено, що метою організації обміну інформацією про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що ПрАТ «СК «Статус» повинно було повідомити [PERSON], що автомобіль вже застрахований в ВАТ НАСК "Оранта". Також пунктом 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" визначено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 вищевказаного закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, а також те, що в ході судового розгляду доведено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача становить 39593,86 грн. (з вирахуванням франшизи - 1000 грн., яку необхідно стягнути з [PERSON].), яка підтверджується висновком ВВ КНДІСЕ від 25.07.2014 року № 10230/14-21, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в цій частині та стягненню солідарно із ПрАТ «СК «Статус» та ВАТ НАСК «Оранта» 39593,86 грн. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 ціює статті. В судовому засіданні позивач пояснив, що моральна шкода полягає в тому, що він зазнав глибокого психологічного стресу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого у нього виникли головні і сердечні болі, він втратив душевний спокій, погіршився сон та здоровя в цілому. Крім того, в [PERSON] погіршились відносини між рідніми, також він позбавлений можливості провідувати своїх батьків, які проживають в іншій місцевості. Тому оцінив шкоду в 3000 грн., які, на його думку, повинен сплатити [PERSON], з вини якого сталася ДТП. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Суд вважає, що спричинення моральної шкоди [PERSON] позивачу частково підтверджено належними доказами і на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст.ст. 84, 88 ЦПК України та вважає, що їх слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача, а саме 984 грн. витрат за проведення судової експертизи, 520 коп. судового збору, а також 12 грн. неоплаченого судового збору на користь держави. Крім того, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 500 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial