Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому посилається на те, що він є власником 68/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , власником іншої 32/100 частин домоволодіння є відповідач по справі. Просив визнати за ним право власності на наступні об'єкти: літня кухня під літ."Г", туалет під літ."Д" та водопровід №1, що розташовані за адресою: [ADDRESS]; поділити домоволодіння відповідно до часток сторін у праві власності; визначити між ним та відповідачем порядок користування земельною ділянкою площею 382,4 кв.м. що розташована за зазначеною адресою: та виділити йому в особисте користування 259 кв.м земельної ділянки, зобов'язати відповідача знести самочинне будівництво: самовільно переобладнану ним прибудову під літ."А-3"; стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 3700.50 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. , витрати на правову допомогу та судовий збір. Позовні вимоги неодноразово доповнювались та уточнювались, в кінцевому варіанті представники позивача просили реально поділити домоволодіння відповідно до часток сторін у праві приватної спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS] відповідно висновку експертизи № 054/2013 від 01.11.2013р та визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 081/2013 від 03.01.2014р., а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн., вартість судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 3 672 грн. та судовий збір. При цьому представники позивача пояснили, що експертом визначено єдиний варіант поділу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою у точній відповідності до того, як він склався на протязі всього часу проживання, і максимально наближений до часток у праві спільної часткової власності. За висновком експерта, відповідачці пропонується навіть більша частина домоволодіння і площа земельної ділянки, ніж їй належить згідно її частки, яку вона придбала. Також зазначили, що відповідачка помилково вважає, що вказані у правовстановлюючих документах сторін об'єкти нерухомості, які було відчужено сторонам згідно договорів дарування та купівлі-продажу, належать їй на праві власності, оскільки ті ж самі об'єкти, вказані і в їх правовстановлюючих документах, а сторонами придбавалися частки. Незважаючи на неодноразові звернення сторін до суду з різних підстав, жодного разу про реальний поділ домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, рішення не приймалося, тому просили суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалами суду від 19.08.2013р. та від 23.01.2014р. позовні вимоги в частині визнання права власності на об'єкти : літня кухня під літ."Г", туалет під літ."Д" та водопровід №1, що розташовані за адресою: [ADDRESS]; виділення позивачу в особисте користування 259 кв.м земельної ділянки за зазначеною адресою, зобов'язання відповідача знести самочинне будівництво: самовільно переобладнану нею прибудову під літ. "А-3"; стягнення матеріальної та маральної шкоди, стягнення компенсації в розмірі 7 069 грн. за частку, яка на 3/100 менша за ідеально йому приналежну за заявою представників позивача залишені без розгляду. Відповідач та її представники в судовому засіданні заперечували проти реального поділу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, оскільки це не можливо і між попередніми власниками вже склався порядок користування земельною ділянкою. Вважають, що варіант поділу, запропонований експертом, порушує права відповідача щодо користування туалетом літ.Д., який вона відновила в процесі слухання справи, а частина двору, яка у попередніх власників була в загальному користуванні і якою вона не користувалася жодного разу з моменту придбання 32/100 частин домоволодіння в 2003 році. В процесі розгляду справи відповідач та її представники неодноразово змінювали свою позицію щодо позовних вимог, та остаточно просили суд, або затвердити порядок користування земельною ділянкою, який склався між попереднім власником її частки і попереднім власником частки позивача, при цьому не заперечує, що прохід до її частини будинку залишиться з провулку 2 Водопровідний, яким відповідач фактично і користується, або відмовити в позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності для звернення до суду. Представник Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні в судове засідання за викликом суду не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи, висновок експерта, додатковий висновок експерта, заслухавши думку представників позивача, відповідача та її представників, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів інвентарної справи № 6312 на будинок [ADDRESS] вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності № 313 виданого 22.08.1963р. на підставі Рішення Міськвиконкому № 836 від 17.08.1963р. про узаконення житлового будинку вищезазначений будинок належав [PERSON] та [PERSON] на праві власності в рівних частинах. Акт прийому індивідуального домоволодіння затверджений рішенням міськвиконкому від 17.08.1963р. № 796, свідоцтво про право власності від 17.02.1927р. № 1181.(а.і.с. 15) Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.1966р. [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] яка складалася з ? частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 20.10.1969р. [PERSON] продав 32/100 частини вищезазначеного будинку [PERSON] На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.1971р. після смерті [PERSON] , який помер [INFO]. власницею 63/300 частин домоволодіння [ADDRESS] стала його дружина [PERSON], яка мала обов'язкову частку. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.06.1971р. після смерті [PERSON] власницею 136/300 частин вищезазначеного домоволодіння стала донька померлого [PERSON], яка зареєструвала свою частку в БТІ 08.07.1971р. за № 4525. Пропозицією Дніпровського райвиконкому м.Херсона від 07.02.1972р. було запропоновано встановити наступні межі землекористування між співвласниками: [PERSON], яка має площу земельної ділянки 61,6 кв.м. в тому числі і під будівлями, [PERSON] - 148,6 кв.м. в тому числі і під будівлями. Площа 48,80 кв.м. - загального користування. Площа, що має [PERSON] становить 123,4 кв.м. в тому числі і під будівлями. Рішенням народного суду Дніпровського району м.Херсона від 24.11.1972р. спір між спадкоємцями [PERSON] ( донькою [PERSON] та дружиною [PERSON] ) вирішено наступним чином: в позові [PERSON] до [PERSON] про встановлення меж користування прибудинковою ділянкою та визнання права власності на 136/900 частин домоволодіння, виділення реально 340/900 частин відмовлено. [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] реально виділено приміщення, які визначені на плані від 23/3-1973р.: I-2, ? частину приміщення I-I, ? частину сараю літ «Г», ? частину сараю літ «Б» , що становить 39/100 частин домоволодіння. [PERSON] реально виділено зі спірного домоволодіння приміщення - I-3, ? частину приміщення I-I, ? частину сараю літ «Б», ? , що становить 29/100 частин домоволодіння. ? частина сараю літ «Г», водопровід та туалет літ. «Д» залишені в загальному користуванні сторін. На підставі договору купівлі-продажу від 01.06.1982р. вбачається, що [PERSON] придбала у [PERSON] 29/100 частин спірного домоволодіння тим самим ставши власником 68/100 частин домоволодіння, тобто власницею всієї частки свого батька [PERSON] Згідно договору дарування 12.11.2003 року [PERSON] подарувала [PERSON] 68/100 частин спірного житлового будинку. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ССС №623184 від 26.03.2007р власником 68/100 частин є позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 20.11.2003р. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.1994р. після смерті [PERSON], який помер [INFO] власниками належної йому 32/100 частини домоволодіння [ADDRESS] стали його дружина [PERSON] - 64/300 та доньки [PERSON] 16/300 та [PERSON] - 16/300. Дані частки буди зареєстровані спадкоємцями в БТІ про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно договору купівлі-продажу від 27.03.2007р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали належні їм частки спірного домоволодіння [PERSON]. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ССС №678981 від 03.04.2007р.власником 32/100 частин домоволодіння [ADDRESS] є відповідач по справі [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.2007р.. Дані обставини встановлені також рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.08.2012р. В документах інвентарної справи БТІ міститься «Выписка из решения» виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів від 09.07.1982р., в рішенні якого узаконено [PERSON] прибудови до житлового будинку розмірами 5,10 х 5,3м; 2,2 х 10,2м; 3,6 х 3,9м, (А1, АЗ)., виписка із рішення №192 від 12.08.1988р., в якій зазначено «Утвердить веранду 2,6 х 2,2м, летнюю кухню (літ. В) 5,05 х 3,1м [ADDRESS] гр. [PERSON]», в подальшому [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно договору купівлі-продажу продали свої частки [PERSON] Літ. К та літ. «а4» відповідно до Витягу з рішення виконавчого комітету №161 Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 12.03.2010 оформлені вже [PERSON] (арк. справи БТІ - 198), експертом в розрахунок не приймалися, оскільки від їх узаконив вже після набуття права власності на 68/100 частин домоволодіння. Також відповідно Рішення №153 виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 08.04.05р., літ. «а2, а3, а5» оформлені [PERSON] Площа житлового будинку без урахування площі самовільно переобладнаних приміщень складає: 115,3м, в тому числі житлової 60,4 м. Згідно з висновком проведеної будівельно-технічної експертизи № 054/2013 від 01.11.2013 року виходячи з конструктивних особливостей, та планування житлового будинку (з прибудовами) за адресою [ADDRESS], провести розподіл домобудівлі між співвласниками відповідно до їх часток неможливо. Враховуючи той факт, що співвласники тривалий час користуються окремими приміщеннями будинку, та надвірними будівлями та спорудами, ремонтують та обслуговують їх, окремі приміщення та споруди оформлені за ними, на розгляд суду пропонується один варіант розподілу домоволодіння з незначним відхиленням від часток (по порядку користування домобудівлею, що склався): Для ізоляції отриманих внаслідок розподілу за цим варіантом приміщень непотрібно виконувати ремонтно-будівельні роботи. Відповідно ст. 364 ч.1 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно ст. 358 ч.3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 054/2013 від 01.11.2013 року експертом запропоновано виділити співвласникам наступні приміщення та будівлі: [PERSON] прибудову «а2» вартістю16291грн., прибудову «а3» вартістю 5381 грн., прибудову «а4» вартістю 2280грн., прибудову «а5» вартістю 15122грн., літню кухню літ.К вартістю 88831грн., літню кухню літ. Г вартістю 1509грн., навіс літ. 3 вартістю 4639грн., огорожу №2 вартістю 1142грн., огорожу №3 вартістю 691 грн. Загальн. пл. 29,4м2 16250грн. Частка співвласника складає 0,65 або 65/100 частин та її вартість становить 152136грн. [PERSON] будинок літ. А1 вартістю18323грн., будинок літ. А 3 вартістю 16927грн., Ґанок до А3 вартістю 2506грн. , літню кухню літ. В вартістю 21266грн., погіб до «В» вартістю 3260грн., огорожу №4 вартістю 219грн., огорожу №5 вартістю 339грн., гараж-майстерню літ. Е вартістю 5668грн. , оглядову яму до Е вартістю 1888 грн. Загальн. пл. 23,7м2 13099грн. Частка співвласника складає 0,35 або 35/100 частин та її вартість становить 83495грн. Колодязь №1 та водопровід №1 (вартістю 825грн.) залишаються в загальному користуванні співвласників. Даний варіант розподілу відповідає порядку користування приміщеннями що склався, робіт по переобладнанню немає. В пояснювальній записці експерта на запитання учасників процесу, експерт роз'яснив, що, оскільки частка співвласників розраховується в грошовому еквіваленті вказати за рахунок якого приміщення збільшилась частка відповідача не вбачається за можливе, також він у висновку зазначив можливий варіант порядку користування земельною ділянкою, з зазначенням розподільчої межі. Що стосується окремого виходу для відповідача, на час огляду домобудівні, доступ до об'єктів [PERSON] був наданий експерту з пров. 2 Водопровідного, в додатках до експертизи наявна копія аркуша інвентарної справи №4 де зазначено пров. Водопровідний, 5, на час проведення експертизи саме через цей провулок і ходить відповідач. Туалет «літера Д» на ділянці, яка виділяється позивачу з земель загального користування не зазначений оскільки дана споруда відсутня на час проведення огляду. За змістом ст.88 ЗК України та як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» порядок користування спільною земельною ділянкою, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їх угодою та залежно від розміру часток у спільній власності. Для визначення порядку користування земельною ділянкою судом призначалася додаткова будівельно-технічна експертиза, оскільки в первинному висновку експертом була врахована самовільно зайнята сторонами площа землі та розділова межа була розміщена менш ніж за 1 м. від частини відповідача, що є порушенням БДН, як вказав експерт у своєму первинному висновку. Згідно висновку додаткової експертизи, зазначені порушення усунуто, та експертом встановлено, що: Враховуючи варіант фактичного користування земельною ділянкою, розташування та розподіл об'єктів нерухомості, вимоги державних будівельних норм та правил, розробити варіант порядку користування земельною ділянкою між співвласниками відповідно до часток не можливо. На час огляду на земельній ділянці існує порядок користування земельною ділянкою, який склався (по межі встановлено паркан), співвласник [PERSON] має окремий вихід на пров. 2 Водопровідний, співвласник [PERSON] має вихід на пров. Рибний. На розгляд суду експертом пропонується єдиний варіант порядку користування земельною ділянкою площею 382м2, розташованої за адресою [ADDRESS]. Запропонований варіант порядку користування земельною ділянкою має відступ від ідеальних часток співвласників в бік збільшення ділянки відповідачка. Таким чином, що стосується визначення порядку користування земельною ділянкою між сторонами, суд вважає визначити його згідно єдиного варіанту за висновком додаткової будівельно-технічної експертизи від 03.01.2014р. який має відступ від ідеальних часток співвласників за яким: - Співвласнику [PERSON] виділити у користування земельну ділянку площею 187,6 кв.м. з виходом на пров. Рибний; 2 - Співвласнику [PERSON] виділити у користування земельну ділянку площею 194,4 кв.м. з виходом на пров. 2 Водопроводний. Опис розділової межі: Фасадна межа - межа земельної ділянки яка розподіляє пров. Рибний та земельну ділянку під домоволодінням. Тильний фасад - задня межа земельної ділянки (пров. 2 Водопровідний). Права бокова межа - бокова межа земельної ділянки яка наближена до житлового будинку літ. А. Ліва бокова межа - бокова межа земельної ділянки яка наближена до літньої кухні літ. К. По правій боковій межі з відступом від фасадної межі (пров. Рибний) по зовнішній стіні житлового будинку літ. А 7,65м; поворот праворуч крізь зовнішню стіну житлового будинку літ. А та по осі перегородки між приміщеннями №1-3 та №1-4 - 3,17м; поворот праворуч по осі перегородки приміщень №1-3 та №1-46 -1,48м; поворот ліворуч по осі перегородки між приміщеннями №1-1 та №1-46 -2,30м; поворот ліворуч по осі перегородки між приміщеннями №11 та №1-46 - 0,82м; поворот праворуч 2,12м по осі перегородки між приміщеннями №1-4а та №11 та крізь зовнішню стіну будинку літ. АЗ; поворот ліворуч під кутом 45° 1,45м; поворот ліворуч під кутом 45° 7,30м (з відступом 1,0м від житлового будинку); поворот праворуч під кутом 45° 1,55м; поворот ліворуч під кутом 45° 10,30м до межі тильного фасаду по пров. 2 Водопровідний (з відступом від лівої бокової межі 3,87м). Даний варіант відповідає порядку користування земельною ділянкою, що склався. З висновку додаткової будівельно-технічної експертизи № 081/2013 від 03.01.2014 року вбачається, що при первинному огляді зазначених в висновках експертизи № 054 від 01.11.2013р. споруда літ.Д - туалет відсутня, на час проведення огляду при додатковій експертизі туалет літ.Д відбудовано. Споруда виконана з дерева та перекрита шифером. Що стосуються строків позовної давності, то дане питання вже було предметом судового розгляду і мотиви його необґрунтованості достатньо наведено в рішенні Апеляційного суду Херсонської області від 04.10.2012р., тому до уваги не приймаються, також суд не може прийняти до уваги позицію представника позивача, що рішенням народного суду Дніпровського району м.Херсона від 24.11.1972р. спір частково вирішено, оскільки вказане рішення прийнято в спорі між попередніми співвласниками частки позивача ([PERSON] та [PERSON]), а попередній власник частки відповідача ([PERSON]) в справі участі не приймав, оскільки порядок користування спільною земельною ділянкою судом не визначався, а частина домоволодіння, яка за рішенням суду, як обов'язкова частка була виділена в натурі, згодом була придбана стороною у вказаній справі. Відповідно до п. 2,4 ч.2 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та витрати на проведення експертизи. Суд вважає стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані з проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3672 грн.,та витрати пов'язані зі сплатою судового збору при зверненні до суду з вимогою немайнового характеру в розмірі 114,70грн. Що стосується витрат на правову допомогу, судом встановлено, що вони надані фахівцем в галузі права, згідно розрахунку, наданому представником позивача, зазначено розрахунок вартості наданих ним юридичних послуг: попередня консультація - 1 год., вивчення та правовий аналіз матеріалів справи - 1 год., підготовка процесуальних документів - 4 год. , участь в судових засіданнях - 3 год. Загальна вартість визначена в сумі 4000 грн. 00 коп. Фактичне понесення витрат в зазначеній сумі підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера № 9 від 07.02.2013р. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно Закону України від 06.12.2012 р. № 5515-VI „Про Державний бюджет України на 2013 рік" було встановлено розмір мінімальної заробітної плати який з 1 січня 2013 року складає 1147 гривень. Згідно Закону України від 16.01.2014 р. „Про Державний бюджет України на 2014 рік" було встановлено розмір мінімальної заробітної плати який з 1 січня 2014 року складає 1218 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з журналів судового засідання, безпосередньо в суді представник позивача в 2013 році затратив 3 години 36 хвилин. Тобто дійсно граничний розмір витрат на правову допомогу безпосередньо в суді складає 1541,56 грн (1147 х 40% : 100 = 458,8 х 3,36 = 1541,56 грн.). Представником позивача були вчинені інші дії, необхідні для розгляду справи, а саме попередня консультація, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, підготовка процесуальних документів на що він згідно розрахунку витратив 6 годин. За сукупність вказаних дій граничний розмір складає 2752,80 гривень (1147 х 40% : 100 = 458,8 х 6 = 2752,80 грн). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з журналів судового засідання, безпосередньо в суді представник позивача в 2014 році затратив 43 хвилини. Тобто дійсно граничний розмір витрат на правову допомогу безпосередньо в суді складає 209,50 грн (1218 х 40% : 100 = 487,20 х 0,43 = 209,50 грн.). Загалом граничний розмір витрат на правову допомогу безпосередньо в суді складає 4503,86 грн. (1541,56 грн.+ 209,50 + 2752,80грн) Позивачем заявлена вимога про стягнення 4000 гривень витрат на правову допомогу, тому суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню в заявленій сумі , оскільки не перевищує граничний розмір витрат на правову допомогу визначений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». На підставі викладеного та

Outcome: approved