Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обгрунтування позову він зазначив, що 22.03.2013 року о 15:00 год. на автошляху с. Рокитне-смт. Нова Водолага [PERSON], керуючи автомобілем "Форд Фьюжен" держаний номер [NUMBER], під час виїзду з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під його керуванням, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Московського районного суду м. Харкова вина [PERSON] була встановлена, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите, так як на момент розгляду справи минули строки накладення на винну особу адміністративного стягнення. Так як цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, була застрахована ПАТ "Страхова компанія"Лафорт" відповідно до полісу АВ №3247865, позивач звернувся до зазначеної страхової компанії про виплату йому завданої матеріальної шкоди в сумі 30065,28 грн., яка потрібна для відновлення пошкодженого автомобіля. Але незважаючи на його неодноразові звернення, виплати йому не проведені, на даний час місцезнаходження ПАТ "Страхова компанія"Лафорт" невідоме, дії ліцензій компанії тимчасово зупинені, [PERSON] також добровільно сплатити заподіяну шкоду не бажає, тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 30065,28 грн. Крім того, враховуючи, що в результаті ДТП його автомобіль був знищений, як засіб пересування, та його значну матеріальна цінність, те, що жоден із відповідачів в добровільному порядку не відшкодував завдану йому матеріальну шкоду, позивач просить суд стягнути також солідарно з відповідачів завдану йому моральну шкоду в сумі 25000 грн., яка полягає у сильних душевних переживаннях, так як дані кошти йому потрібні для придбання іншого авто і є суттєвими, а також стягнути судові витрати по справі - судовий збір в сумі 250,0 грн. та 300,65 грн. і 2500 грн. за надання правової допомоги. Від представника позивача -адвоката [PERSON] надійшла заява, в якій вона підтримала позовні вимоги і просила розглянути справу без її участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про місце та час розгляду справи, на розгляд справи не з'явилися, заяви про розгляд справи у їх відсутність і заперечень на позов не надали, тому суд вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 30.05.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, що сталося 22.03.2013 року, внаслідок якої був пошкоджений належний позивачу автомобіль [NUMBER] (а.с.10) Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 3189 від 17.05.2013 року, яка проведена в ХНДІСЕ ім. М.С.Бокаріуса, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок ДТП від 22.03.2013 року складає 30065,28 грн.(а.с.12-20). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ "СК "Лафорт" у відповідності до полісу №АВ/3247865 від 04.05.2012 року. Строк дії страхового полісу до 19.05.2013 року, страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну становить п'ятдесят тисяч гривень (а.с.9). Позивач звертався до ПАТ "СК "Лафорт" із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.21), однак відповіді на своє звернення не отримав, сума заподіяної майнової шкоди йому не відшкодована, скарги та претензії залишилися також без відповіді (а.с.22-23). Після звернення позивача до МТСБУ із скаргою щодо невиплати йому ПАТ "СК "Лафорт" страхового відшкодування, була отримана відповідь, що МТСБУ не має повноважень здійснити виплату за ПАТ "СК "Лафорт", так як 04.06.2014 року ця компанія втратила статус асоційованого члена МТСБУ, а також повідомлено, що МТСБУ відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика-учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом чи ліквідований (а.с.26). Після звернення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, була отримана відповідь, що перевіркою встановлений факт відсутності ПАТ "СК "Лафорт" за місцезнаходженням і розпорядженням від 14.03.2013 року №836 тимчасово зупинено дію всіх ліцензій цієї страхової компанії та від 29.08.2013 року №3031 анульовано всі ліцензії даної компанії. При цьому зазначено, що анулювання ліцензій не звільняє ПАТ "СК "Лафорт" від обовязку виконувати свої зобов'язання за укладеними договорами страхування (а.с.28). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 29.07.2014 року відносно ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" 04.12.2013 року за судовим рішенням порушено справу про банкрутство. Відповідно до положень ст. 979, 1194 ЦК України потерпілий має право в першу чергу отримати відшкодування завданої йому шкоди за рахунок страхової виплати, і тільки у разі недостатності такої виплати для повного відшкодування шкоди - різницю отримати від особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що до зазначених правовідносин слід застосувати положення Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961 - 1V від 01. 07. 2004 р., оскільки цивільна відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована. Статтею 3 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування встановлено ч. 1 ст. 991 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За змістом цих норм страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала. Статтею 32 зазначеного Закону передбачено перелік випадків, коли шкода не відшкодовується, а статтею 37 - перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Враховуючи, що у ПАТ "СК "Лафорт" відсутні підстави, передбачені Законом, для відмови у здійсненні страхового відшкодування, страхова компанія не ліквідована і не визнана банкрутом, суд вважає, що завдана позивачу майнова шкода в сумі 30065,28 грн. підлягає стягненню з ПАТ "СК "Лафорт"в повному обсязі, так як підтверджена відповідними документами і в межах суми страхового відшкодування. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27. 03. 1992 року № 6, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості, та справедливості. З урахуванням зазначених позивачем підстав, суд оцінює завдану йому моральну шкоду в 2000 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Враховуючи, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди задоволені повністю, то суд вважає, що судовий збір в сумі 300,65 грн. підлягає стягненню з ТАП "СК"Лафорт" на користь позивача в повному обсязі. Стосовно судового збору за стягнення моральної шкоди, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача пропорційно задоволених вимог слід стягнути 20 грн. судового збору. Стосовно стягнення витрат на оплату правової допомоги в сумі 2500 грн. суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, так як вони повинні обраховуватись у відповідності до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З викладеної норми вбачається, що компенсація витрат здійснюється не за всі види правової допомоги, а лише за ті, які передбачені Законом, та лише у граничному розмірі, що встановлений даним Законом. Разом з тим позивачем не надано жодних розрахунків і документів на підтвердження таких витрат.

Outcome: partial