Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом (а.с.28), яким просить суд винести рішення про виселення відповідача та членів його родини з приміщення дільниці та скасувати реєстрацію відповідача та членів його родини в такому приміщенні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги не змінив та повністю підтримав з підстав викладених в позові. Відповідач повністю заперечувала позов та просила суд його не задовольняти. Представник прокуратури Житомирського району, що вступив у справу як представник відповідача також позов заперечувала та просила суд його не задовольняти, оскільки такий позов не ґрунтується на нормах закону. Представник органу опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов заперечував однак відповідних правових підстав суду не наводив. Представник СГІРФО Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області в судове засідання не з'явився, а начальник органу направив листа з проханням слухання справи проводити у відсутність їх представника та при вирішення спору покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх у сукупності із дослідженими матеріалами справи встановив наступні факти та відповідно ним правовідносини. Відповідач [PERSON] обіймає посаду спеціаліста управління ветеринарної медицини в Житомирському районі та є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи. Рішенням засідання обєднаного профспілкового комітету Житомирської районної лікарні та районного управління № 3 від 20.10.2007 року було вирішено надати частину приміщення Глибочицької дільниці ветмедицини для тимчасово проживання [PERSON] (а.с.8). Відповідно до договору укладеного між начальником районної державної лікарні ветеринарної медицини та [PERSON] від 1.10.2007 року було узгоджено питання щодо тимчасового проживання відповідача, разом з її чоловіком [PERSON] [INFO] та дочкою [PERSON] [INFO] в нежилому службовому приміщенні Глибочицької дільниці ветеринарної медицини, що за адресою Житомирська область Житомирський район с. Глибочиця вулиця Промислова, 7 (а.с.20). В судовому засіданні досліджувався оригінал інвентарної справи № 615, а саме майнового комплексу дільничної лікарні ветеринарної медицини, належного державі Україна в сфері управління Міністерства аграрної політики. З матеріалів даної інвентарної справи та відповідно до листа виконуючого обовязки голови державного комітету ветеринарної медицини України вбачається, що зазначений майновий комплекс не перебуває у статусі житлового. Єдине посилання в інвентарній документації на приміщення, що начебто мають статус житлових мають приміщенні сараю, навісу, гаражу та уборної, що відповідно позначені літерами "Б"; справа № 2 - 1687/10 -2- "В"; "Г" та "У". Однак такі приміщення розташовані окремо від приміщення дільниці і в них відповідачка не проживає та жодного дозволу на зайняття таких приміщень їй не надавалось. Одночасно документація має ескіз плану будівлі лікарні, виконаний олівцем, де відображено деякі кімнати із позначкою кухня та ж. кімната. Відповідачем було пояснено, що саме в даних кімнатах вона проживає і вони є житловими. Разом з тим відповідачем не було підтверджено таку свою думку документальними даними, стосовно статусу приміщень під житлові і інвентарна справа не має жодного обгрунтування наявності житлових приміщень дільниці і не визначено правовий статус та значення вказаного ескізу. Крім цього позивачем було надано для дослідження копії наступних документів. Розпорядження № 04/21 начальника головного управління ветеринарної медицини в Житомирській області від 13.05.2010 року за яким було вирішено провести ремонт та благоустрій приміщень Глибочицької дільниці ветеринарної медицини і заплановано початок таких робіт з 10 липня 2010 року. Відповідачеві вручався лист із повідомленням про необхідність звільнити приміщення дільниці в зв'язку з виробничою необхідністю. Як пояснила відповідачка зміст такого повідомлення їй був доведений в липні 2010 року. Як продовжувала пояснювати відповідачка в судовому засіданні, в зв'язку з відсутністю можливості знімати інше жиле приміщення та придбати його вона не змогла звільнити приміщення дільниці у визначений позивачем строк. Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормами. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, яку не суперечать закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Розглянувши зазначене суд приходить до переконання про обгрунтованість позову, що вимагає його задовольнити виходячи з наступного. Як було зазначено вище договір користування жилим приміщенням укладався на тимчасовій основі. Власником такого майна є держава Україна в сфері управління Міністерства аграрної політики. В теперішній час балансоутримувач майна та позивач у справі вимагає звільнити дане приміщення, в зв'язку з виробничою необхідністю. Такому звільненню приміщення передувало завчасне попередження позивача. Тобто вимоги позивача викладені в даній позовній заяві законні та відповідають характеру правовідносин. Малого того суд вважає правильним посилання позивача на не правильне використання спірного приміщення, оскільки для проживання людей воно не пристосовувалось і не визначалось правовстановлюючими документами. Суд погоджується з позицією позивача щодо нікчемності укладеного договору найму зазначеного приміщення, оскільки такий договір не відповідав на час укладення та не відповідає на даний час вимогам ЦК України. А саме, положенням ст. ст. 759, 762, 810 та 820 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved