Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Кіровограді по пров. Знамянський, 8/1, виданого на імя [PERSON] та скасування його державної реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.01.2014 року позивачу стало відомо, що [PERSON] приватизувала частину земельної ділянки по пров. Знамянський, 8 в м. Кіровограді, яка знаходиться в спільному користуванні з [PERSON], отримавши на своє імя державний акт на право власності на земельну ділянку від 02.07.2009 року та провела узаконення самовільно забудованого гаража, отримавши нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.12.2013 року. Проте, позивач вважає, що вищевказаний державний акт повинен бути скасований та визнаний недійсним. Рішенням суду визначено порядок користування спірною земельною ділянкою. [PERSON] виділено в користування земельну ділянку площею 666,8 кв.м., [PERSON] 524,7 кв.м. та зобовязано останнього ліквідувати зливну яму. Рішенням суду апеляційної інстанції змінено рішення суду першої інстанції та визначено інший фактичний порядок користування земельною ділянкою. Відповідач провела приватизацію земельної ділянки, яка була виділена відповідно до зміненого рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда. Тим самим відповідач приватизувала земельну ділянку розміром 666,8 кв.м. замість 602,20 кв.м., тобто на 64,60 кв.м. більше ніж їй виділено в користування. В звязку з чим, позивач вважає, що технічну документацію на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку виготовлено з порушенням норм чинного законодавства. Представник позивача в судовому засіданні 02.03.2015 року, 12.03.2015 року, 03.04.2015 року, 23.04.2015 року, 18.05.2015 року та 05.06.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. В судове засідання, призначене на 26.01.2015 року не зявився, судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (т. 1, а.с. 199). В судове засідання, призначене на 12.02.2015 року, 15.06.2015 року та 09.07.2015 року позивач також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 213) та розписка про наступний розгляд справи (т. 2, а.с. 74, 85). Представник позивача подав до суду заяву (вх. № 23362 від 09.07.2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (т. 2, а.с. 108). Відповідач в судове засідання, призначене на 26.01.2015 року не зявилася, судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (т. 1, а.с. 200). Представник відповідача в судовому засіданні 12.02.2015 року, 02.03.2015 року, 12.03.2015 року, 03.04.2015 року, 18.05.2015 року та 05.06.2015 року проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову, в звязку з їх необґрунтованістю, а також недостатністю доказів того, що право позивача порушено, про що також суду надані письмові заперечення (т. 1, а.с. 55). В судове засідання, призначене на 23.04.2015 року, 15.06.2015 року та 09.07.2015 року відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (т. 2, а.с. 16, 74, 85). Третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Управління Держземагентства в Кіровоградській області ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.01.2015 року замінено його правонаступником: Управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області (т. 1, а.с. 203). Представник Управління в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 198, 214, 227; т. 2, а.с. 1, 9, 23, 47, 95, 99). Причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень суду не надавав. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Кіровоградську міську раду (т. 2, а.с. 14). Проте, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2015 року змінено процесуальний статус Кіровоградської міської ради у даній справі та залучено даний орган місцевого самоврядування в якості співвідповідача (т. 2, а.с. 33-34). В судове засідання представник Кіровоградської міської ради не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2, а.с. 24, 45, 62) та розписка (т. 2, а.с. 82, 93). Представником подано до суду заяву (вх. № 14057 від 23.04.2015 року) про розгляд справи без його участі (т. 2, а.с. 30). Крім того, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2015 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (т. 2, а.с. 33-34). В судове засідання, призначене на 18.05.2015 року, 05.06.2015 року, 15.06.2015 року та 09.07.2015 року [PERSON] та [PERSON] не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2, а.с. 48, 64-65, 94, 96, 98). Судова повістка про виклик до суду [PERSON] 09.07.2015 року, повернута на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (т. 2, а.с. 107). Причини неявки суду не відомі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлялися. Судові повістки у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (т. 2, а.с. 50-51, 68-69, 97, 101, 103-104). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, [PERSON], пояснення експерта, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок № 453 від 31.08.2000 року, виданого на підставі рішення Кіровоградського міськвиконкому № 1007 від 09.08.2000 року, в обмін договору купівлі-продажу від 07.02.1992 року за реєстровий номером 2-243, 11/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в м. Кіровограді по пров. Знамянський, 8 дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності (т. 1, а.с. 5). В матеріалах справи міститься копія технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Кіровоград, пров. Знамянський, 8 (т. 1, а.с. 30-51). Таким чином, у [PERSON] та [PERSON] у спільному користуванні знаходиться земельна ділянка по пров. Знамянський, 8 в м. Кіровограді. Спір, що виник щодо порядку користування вищевказаною земельною ділянкою, був предметом судового розгляду за позовом [PERSON]. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2008 року визначено порядок користування земельною ділянкою, яка розташована у спільному користуванні співвласників будинку № 8, що по пров. Знамянський, 8 в м. Кіровограді, згідно додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 282/3 від 21.01.2008 року. Виділено в користування [PERSON] з часткою 14/25 земельну ділянку площею 667,80 кв.м., кя показано в графічному додатку № 2 зображеного зеленим кольором, в т.ч. під забудовою 191,7 кв.м. Виділено в користування [PERSON] з часткою 11/25 земельну ділянку площею 524,70 кв.м., як показано в графічному додатку № 2 зображеного жовтим кольором, в т.ч. під забудовою 131,2 кв.м. Зобовязано [PERSON] ліквідувати зливну яму літ. «И» зображена в додатку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи (т. 1, а.с. 6-7). Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 20.05.2009 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2008 року змінено в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, зобовязання [PERSON] ліквідувати зливну яму та розподілу судових витрат. Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою в м. Кіровограді по пров. Знамянський, 8 відповідно до фактичного користування сторонами земельною ділянкою, як це зазначено в Додатку № 1 до висновку № 282/3 судової будівельно-технічної експертизи від 21.01.2008 року. [PERSON] виділено у користування земельну ділянку розміром 602,60 кв.м., в тому числі під забудовою 191,7 кв.м., в межах визначених схематичним планом, доданим до висновку експерта в Додатку № 1 і зображену на схемі зеленим кольором. [PERSON] виділено у користування земельну ділянку розміром 589,90 кв.м., в тому числі під забудовою 131,2 кв.м., в межах визначених схематичним планом, доданим до висновку експерта в Додатку № 1 і зображену на схемі жовтим кольором. Межу поділу зазначених земельних ділянок між [PERSON] та [PERSON] визначено в такому варіанті: від правої бокової межі на відстані 8,36 м. уздовж фасадної межі по пров. Знамянському по цегляній стіні гаража довжиною 5,65 м.; далі поворот ліворуч по ламаній лінії огорожі довжиною 0,6 м. + 11,93 м. + 0,9 м. +5,45 м. + 1,4 м. до стіни будинку А, А1, А2; далі межа проходить по переділкам житлового будинку А, А1, А2 до стіни дворового фасада будинку А, А1, А2, далі по ламаній лінії огорожі довжиною 2,07 м. + 1,4 м. + 18,3 м. до задньої межі з виходом на точку на відстані 11,40 м. від правої бокової межі, як це зазначено в Додатку № 1 до висновку № 282/3 судової будівельно-технічної експертизи від 21.01.2008 року (т. 1, а.с. 11). В задоволенні позовних вимог [PERSON], до [PERSON], про зобовязання ліквідувати зливну яму відмовлено (т. 1, а.с. 8-10). Разом з тим, державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 428013 від 02.07.2009 року (т. 1, а.с. 145; т. 2, а.с. 12), виданий [PERSON] на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2008 року № 2-403/2008 та засвідчує, що відповідач є власником земельної ділянки, що розташована по пров. Знамянський, 8/1 в м. Кіровограді, площею 686,54 кв.м. у межах згідно з планом. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Про належність [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності належить 14/25 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, пров. Знамянський, 8, свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.12.2013 року (т. 1, а.с. 61) та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 1, а.с. 62). З метою встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою на даний час та чи порушено право позивача, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2014 року призначено у справі судову інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту [PERSON] (т. 1, а.с. 65-67). Однак висновок експерта суд оцінює критично, так як за результатам проведення комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 6 від 22.12.2014 року вбачається, що фактичний порядок користування не відповідає вимогам пункту 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Відсутні повні та конкретні відповіді експерта на поставлені питання (т. 1, а.с. 118-144). Крім того, експерт [PERSON], надаючи усні пояснення свого висновку в судовому засіданні 03.04.2015 року не усунув недоліки, проведеної експертизи щодо користування земельною ділянкою сторонами по пров. Знамянському, 8/1 в м. Кіровограді. В самому висновку експерта зазначено, що в звязку з великим розривом в часі від дати дослідження та неможливістю проведення огляду в натурі, експерту не надано за можливе надати відповідь по ряду питань. А тому експертний висновок є неповним, при цьому клопотання про проведення додаткової експертизи сторонами не заявлялось. Відповідно до положень статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною 2 статті 158 Земельного кодексу України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Положеннями частини 1 та частини 4 статті 126 Земельного кодексу України, (в редакції, чинній на час видачі державного акту), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, державний акт є правовстановлюючим документом, який, у випадках, передбачених законом, підлягає визнанню недійсним за рішенням суду. Відповідно до статті 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою мають право: а) виконувати роботи із складання документації із землеустрою; б) погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати; в) вимагати індексації вартості виконаних робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом; г) авторства на створену ними документацію із землеустрою; ґ) здійснювати авторський нагляд за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою; д) вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування; е) вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою. Розробники документації із землеустрою зобов'язані: а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору. Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом. Згідно частини 1 статті 193 земельного кодексу України, Державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Порядок видачі державних актів про право власності на земельну ділянку станом на день видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 428013 від 02.07.2009 року регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 4.05.1999 року № 43, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 404 від 03.07.2013 року. Відповідно до п. 1.13. вищевказаної Інструкції складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Пунктом 1.14. Інструкції визначено, що довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків. Тобто спростовуються нормами чинного законодавства доводи відповідача щодо його законності його дій при оформленні права власності на земельну ділянку. За приписом частини 1 статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи, що за [PERSON] рішенням суду, яке набрало законної сили визначена одна площа земельної ділянки (602,60 кв.м.), проте акт їй видано на більшу площу (686,54 кв.м.), суд приходить до висновку, що межі спірної земельної ділянки порушені відповідачем, при цьому порушена процедура набуття права власності на земельну ділянку, а тому право позивача щодо порядку користування земельною ділянкою є порушеним та підлягає відновленню, шляхом визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Кіровограді по пров. Знамянський, 8/1, виданого на імя [PERSON]. Разом з тим, відповідно до пунктом 27 Порядку ведення Поземельної книги та пунтком 22 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021, запис у Поземельній книзі та запис про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів, скасовується (поновлюється) посадовою особою територіального органу Держземагентства на підставі рішення суду. Постанова Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». Жодним нормативно-правовим актом, на даний час, не передбачено, повноважень територіальних органів Держземагентства України щодо вчинення дій із скасування записів у Книгах реєстрації державних актів. Скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки здійснюється відповідним державним органом за наявності передбачених для цього законом підстав. В разі, якщо державний орган не вчиняє відповідних дій, позивач має право оскаржити до суду його бездіяльність. Враховуючи задоволення позовної вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, суд приходить до висновку що вимога про скасування його державної реєстрації є передчасною, оскільки відсутня відмова повноважного державного органу у вчиненні відповідних дій. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial