Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 07 липня 2019 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу об`єктів нерухомого майна, відповідно до якого відповідач продав, а вона купила: виробничий будинок: склад «А», з прибудовою «А1», з надбудовою «А», тамбур «а», сходову клітину «а1», загальною площею 95 кв.м. по [ADDRESS] ; нежитлове приміщення загальною площею 248,6 кв.м., по [ADDRESS] ; земельну ділянку кадастровий 0524587000:01:001:0216 площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. В якості розрахунку за вищевказане нерухоме майно вона передала, а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі 70 000,00 грн. Одразу ж після цього відповідач передав їй правовстановлюючі документи на нежитлові приміщення та земельну ділянку та звільнив їх, наразі вона користується вищевказаним нерухомим майном. Просить визнати дійсним договір купівлі - продажу від 07 липня 2019 року, укладений між нею та [PERSON] предметом якого є нерухоме майно - виробничий будинок: склад «А», з прибудовою «А1» з надбудовою «А», тамбур «а», сходову клітину «а1», загальною площею 95 кв.м. по [ADDRESS] ; нежитлове приміщення загальною площею 248,6 кв.м. по [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 0524587000:01:001:0216, площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Визнати за нею право власності на: виробничий будинок: склад «А», з прибудовою «А1», з надбудовою «А», тамбур «а», сходову клітину «а1», загальною площею 95 кв.м. по [ADDRESS] ; нежитлове приміщення загальною площею 248,6 кв.м., по [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 0524587000:01:001:0216, площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що [PERSON] спочатку не приходив до нотаріуса, але, коли прибув до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу, то виявилось, що на його майно накладено арешт в 2008 році і борг він не погасив, тому нотаріус не може його оформити. Представник відповідача [PERSON] позов визнав та пояснив, що кредит довіритель отримав у валюті, курс доллара зріс і тому він до цього часу не може повністю його погасити. Внаслідок невиконання зобов`язання за кредитом накладено арешт на 1/4 квартири. Майно, яке є предметом даного договору придбано на законних підставах після накладення арешту на частину квартири. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. Згідно з ст. 41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі і визнання права. Тобто, за змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. 07 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу об`єктів нерухомого майна, відповідно до якого відповідач продав, а вона купила: виробничий будинок: склад «А», з прибудовою «А1», з надбудовою «А», тамбур «а», сходову клітину «а1», загальною площею 95 кв.м. по [ADDRESS] ; нежитлове приміщення загальною площею 248,6 кв.м., по [ADDRESS] ; земельну ділянку кадастровий 0524587000:01:001:0216 площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (а.с. 5). В якості розрахунку за вищевказане нерухоме майно вона передала, а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі 70 000,00 грн., факт передачі коштів пітверджується письмовою розпискою відповідача (а.с. 6) та не заперечується його представником. Одразу ж після цього відповідач передав позивачці правовстановлюючі документи на нежитлові приміщення та земельну ділянку та звільнив їх, наразі вона користується вищевказаним нерухомим майном. Крім того, відповідач зобов`язався оформити договір купівлі - продажу нерухомого майна у встановленому законодавством порядку, однак від нотаріального посвідчення договору ухилявся. В подальшому відповідач з`явився до приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. для нотаріального посвідчення договору, однак під час перевірки нотаріусом правовстановлюючих документів на майно з`ясувалося, що в державному реєстрі заборон на відчуження нерухомого майна є обтяження щодо відповідача, пов`язані з його фінансовими зобов`язаннями. В зв`язку з чим нотаріально посвідчити договір нотаріус не вправі. Згідно витягу із єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, 06.03.2008 року за № 6735468 Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови АН № 947040 від 04.03.2008 року винесеної Вишенським ВДВС Вінницького МУЮ зареєстровано обтяження на 1/4 частину квартири по [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 16-17), внесено інформацію від 28.02.2019 року про реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 0524587000:01:001:0216, площею 1,5 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Підстава для виникнення права власності наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, серія та номер: 2-5027/15-19 -сг, виданий 15.04.2019 року. Відповідно до даних реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 23.10.2017 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на виробничий будинок, нежитлову будівлю, загальною площею 95 кв. м., на підставі рішення Тиврівського районного суду від 20.06.2017 року. Із вище викладеного вбачається, що [PERSON] на передбачених законом підставах заволодів вказаним майном після накладення арешту на 1/4 його квартири у м . Вінниці в 2008 році. Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до п. 15 "Перехідних положень" Земельного кодексу України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається зокрема: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, земель, що перейшли до комунальної власності відповідно до пункту 21 цього розділу або передані до комунальної власності відповідно до статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, в порядку, визначеному цим Законом. Оскільки на землю виділену для особистого селянського господарства заборона (мораторій) на її продаж та відчуження ст. 15 "Перехідних положень" не передбачена, тому вона може бути відчужена. Відповідно до ст. 317 ЦК України передбачається можливість володіння користування і розпорядження майном, яке перебуває у власності особи. За вказаний період на перераховане майно обтяжень не накладалось, відповідач відкрито володів і користувався вказаним майном, а тому суд не вбачає підстав для обмежень [PERSON] у праві розпоряджатись належним йому майном вільним від обтяжень. Оскільки майно, яке є предметом договору купівлі-продажу між сторонами від 07.07.2019 року не було предметом обтяження, арешту, що накладений ВДВС від 04.03.2008 року та набуто ним після накладення даного арешту, а відтак відповідач відповідно до ст. 317 ЦПК України має право на власний розсуд розпоряджатись власним майном. Сторони домовились щодо всіх істотних умов договору і відбулось повне його виконання, а позивач іншим шляхом немає можливості захистити своє право на придбане майно, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved