Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2014 року [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які на даний час проживають в прийомній сім'ї, але зареєстровані в житловому приміщенні, що належить відповідачці. При позбавленні відповідача батьківських прав, судом не вирішувалось питання щодо накладення заборони на відчуження цього житла, а тому для забезпечення захисту прав неповнолітніх дітей, просить накласти заборону на відчуження належного відповідачу [PERSON] житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні прокурор Сілецька С.Ю. позов про накладення заборони на відчуження майна підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Представник служби у справах дітей Верховинської РДА Маротчак М.Ю. в судовому засіданні позов підтримала. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2014 року відповідачку [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.6-7). Відповідно до розпоряджень Верховинської РДА №312 від 07.10.2014 року та №5 від 17.01.2015 року неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей позбавлених батьківського піклування та передано їх на виховання і спільне проживання в прийомну сім'ю [PERSON] і [PERSON] (а.с. 21-23,). Також 17.01.2015 року між Верховинською РДА та прийомними батьками [PERSON] і [PERSON] було укладено Договір №1 про влаштування [PERSON] та [PERSON] - дітей, позбавлених батьківського піклування на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї ( а.с. 16-17). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року №789-ХІІ у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергово увага приділяється як найкращому забезпеченню прав дітей. Частиною 1 ст.32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" передбачено, що за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 ст.32 цього ж Закону передбачено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Відповідно до ч.3 ст.25 Закону України "Про охорону дитинства" у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Згідно п.2 ч.1 ст.248 Сімейного Кодексу України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Згідно ч.4 ст.17 Закону України "Про охорону дитинства" суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідачці [PERSON] належить житлове приміщення загальною площею 40 м.кв., яке знаходиться в [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER] та в зазначеному житлі окрім неї зареєстровані також неповнолітні [PERSON] та [PERSON], які на даний час проживають в прийомній сім'ї в селищі Верховина, що стверджується копією погосподарської книги, довідками виданими виконавчим комітетом Стебнівської сільської ради від 27.05.2015 року за вих.№№246,266, (а.с.8-15, 18,19) . Оскільки при ухваленні рішення суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав питання щодо накладення заборони на відчуження належного їй нерухомого майна не вирішувалося, суд, з метою захисту житлових прав дітей, вважає необхідним позовні вимоги прокурора задовольнити та накласти заборону на відчуження житлового приміщення яке знаходиться в [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER] . Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved