Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 10 січня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль марки Mitsubishi Lancer, номер державної реєстрації [NUMBER]. Даний факт підтверджується довідкою про пошкодження автомобіля від 10 січня 2013 року, виданою на місці ДТП інспектором УДАІ ГУМВС України в м. Києві. 13 березня 2013 року Святошинським районним судом м. Києва винесено постанову, якою винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля Volkswagen Passat, номер державної реєстрації [NUMBER]. Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до вимог п. 2 ст. 33 даного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов»язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов»язок, він має підтвердити це документально. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1816251 застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах», 11 січня 2013 року ним було подано повідомлення про страховий випадок. Представник ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» усно повідомив, що протягом 10 робочих днів буде вирішено питання щодо проведення товарознавчої експертизи з метою визначення нанесеного матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП. Однак, в порушення норм чинного законодавства та своїх зобов»язань страхова компанія не надала представника для огляду пошкодженого автомобіля та товарознавчу експертизу (дослідження) не призначила. Відповідно до вимог п. 3 ст. 22 вказаного Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов»язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, -МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов»язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, у разі, якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Через бездіяльність страхової компанії вона була змушена звернутись до ФОП [PERSON] для визначення розміру витрат, пов»язаних з відновлювальним ремонтом її транспортного засобу, що був пошкоджений внаслідок ДТП 10 січня 2013 року, оскільки автомобіль з метою збереження його вартості потребував негайного ремонту. 28 березня 2013 року на адресу страхової компанії надіслано телеграму з повідомленням про виклик на огляд пошкодженого транспортного засобу, однак представник страхової компанії у зазначені день, час і місце не з»явився. 04 квітня 2013 року нею передано страховій компанії копію звіту № 08/04/13 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 02 квітня 2013 року. 05 квітня 2013 року страховій компанії було надано останній документ по даній справі-заяву про страхове відшкодування. Відповідно до вимог п. 2 ст. 36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. Оскільки нею 05 квітня 2013 року були надані страховій компанії всі необхідні документи, страхове відшкодування підлягало виплаті не пізніше 04 липня 2013 року. Однак, 26 квітня 2013 року та 10 червня 2013 року страхова компанія направила на її адресу вимоги щодо надання для огляду транспортного засобу, пошкодженого 10 січня 2013 року в результаті ДТП, а 22 липня 2013 року страхова компанія прийняла рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв»язку з тим, що нею не надано транспортний засіб Mitsubishi Lancer для огляду та визначення розміру матеріального збитку. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] вважала поведінку страхової компанії такою, що порушує чинне законодавство і її права як потерпілої внаслідок ДТП, з огляду на наступне. Цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER], станом на 10 січня 2013 року було застраховано страховою компанією, що підтверджується полісом № АЕ/1816251. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Вина [PERSON] визнана судом на підставі вказаної вище постанови. Оскільки вина застрахованої за полісом № АЕ/1816251 особи визнана судом, то ДТП, що сталась 10 січня 2013 року, відповідно до ст. 6 Закону є страховим випадком, внаслідок якого у страхової компанії настає обов»язок здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № 08/04/13 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу встановлено вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу в розмірі 66 990 грн. 78 коп.. Вартість робіт з оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, складає 620 грн., що підтверджується товарним чеком від 01 квітня 2013 року № 14. Приймаючи до уваги те, що страховою компанією були порушені строки повідомлення її щодо результатів прийнятого рішення, [PERSON] вважала, що страхова компанія повинна сплатити пеню за період прострочення виконання зобов»язання з 04 липня 2013 року із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, а саме пеня за період з 05 липня 2013 року по 12 серпня 2013 року становить 992 грн. 80 коп., розрахунок пені за період з 13 серпня 2013 року по 10 листопада 2013 року становить 2170 грн. 50 коп., а всього-3163 грн. 30 коп.. Також позивач [PERSON] вважала, що відповідно до вимог ст. 536 ЦК України страхова компанія зобов»язана їй сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних з простроченої суми за користування чужими коштами, за період з 05 липня 2013 року по 10 листопада 2013 року, що становить 744,94 грн.. Завдана також їй моральна шкода відповідачем пов»язана із сильним психотравмуючим стресом, викликаним хвилюванням, пов»язаним з пошкодженням її автомобіля, неможливістю користуватись автомобілем для сімейних потреб, довелось їй пересісти на громадський транспорт, що призвело до збільшення витрат часу для вирішення питань, які були заплановані. На даний час відновлювальний ремонт транспортного засобу продовжується, і це призводить до обмеження можливостей у користуванні автомобілем, однак достатньої суми для придбання іншого ні в неї, ні в членів сім»ї наразі немає. Враховуючи викладене, розмір компенсації понесених моральних страждань [PERSON] оцінила в розмірі 10 000 грн.. Враховуючи викладене, [PERSON] просила визнати подію, що мала місце 10 січня 2013 року, страховим випадком відповідно до Полісу № АЕ/1816251, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» на її користь 66990 грн. 78 коп. невиплаченого страхового відшкодування, 620 грн. витрат на проведення експертизи, 3 163 грн. 30 коп. пені, 744 грн. 94 коп. -3% річних з простроченої суми за користування чужими коштами, 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. У судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надана заява представника позивача, у якій він позов підтримав і просив задовольнити позовні вимоги, та розглянути справу у відсутності представника позивача, а також не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. У судове засідання представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача в поданій суду заяві не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2013 року о 20 годині 30 хвилин [PERSON]., рухаючись по вул. Святошинській, 18 в напрямку вул. Жмеринської в м. Києві, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER], під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався ліворуч в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2013 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.. Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до вимог п. 2 ст. 33 даного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов»язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди , письмово надати страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов»язок, він має підтвердити це документально. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1816251 застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах», 11 січня 2013 року ним було подано повідомлення про страховий випадок. Представник ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» усно повідомив, що протягом 10 робочих днів буде вирішено питання щодо проведення товарознавчої експертизи з метою визначення нанесеного матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП. Однак, в порушення норм чинного законодавства та своїх зобов»язань страхова компанія не надала представника для огляду пошкодженого автомобіля та товарознавчу експертизу (дослідження) не призначила. Відповідно до вимог п. 3 ст. 22 вказаного Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов»язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, -МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов»язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, у разі, якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Через бездіяльність страхової компанії [PERSON] була змушена звернутись до ФОП [PERSON] для визначення розміру витрат, пов»язаних з відновлювальним ремонтом її транспортного засобу, що був пошкоджений внаслідок ДТП 10 січня 2013 року, оскільки автомобіль з метою збереження його вартості потребував негайного ремонту. 28 березня 2013 року на адресу страхової компанії надіслано телеграму з повідомленням про виклик на огляд пошкодженого транспортного засобу, однак представник страхової компанії у зазначені день, час і місце не з»явився. 04 квітня 2013 року нею передано страховій компанії копію звіту № 08/04/13 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 02 квітня 2013 року. 05 квітня 2013 року страховій компанії було надано останній документ по даній справі-заяву про страхове відшкодування. Відповідно до вимог п. 2 ст. 36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний прийняти рішення про виплату страхового відшкодування. Оскільки [PERSON] 05 квітня 2013 року були надані страховій компанії всі необхідні документи, страхове відшкодування підлягало виплаті не пізніше 04 липня 2013 року. Однак, 26 квітня 2013 року та 10 червня 2013 року страхова компанія направила на її адресу вимоги щодо надання для огляду транспортного засобу, пошкодженого 10 січня 2013 року в результаті ДТП, а 22 липня 2013 року страхова компанія прийняла рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв»язку з тим, що нею не надано транспортний засіб Mitsubishi Lancer для огляду та визначення розміру матеріального збитку. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER], станом на 10 січня 2013 року було застраховано відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інкомстрах», що підтверджується полісом № АЕ/1816251. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків ( п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Вина [PERSON] встановлена постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2013 року. Оскільки вина застрахованої за полісом № АЕ/1816251 особи визнана судом, то дорожньо-транспортна пригода, що сталась 10 січня 2013 року відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, внаслідок якого у ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» настав обов»язок здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до складеного 02 квітня 2013 року ФОП [PERSON] Звіту № 08/04/13 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження КТЗ Mitsubishi Lancer, номер державної реєстрації [NUMBER], складає 66 990 грн. 78 коп.. Згідно вказаного страхового полісу та Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов"язаний здійснити виплату страхового відшкодування особі, яка має право на відшкодування, протягом одного місяця з дня отримання всіх необхідних документів. Позивач [PERSON] зверталась до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» і нею була подана заява про страхове відшкодування. Відповідно до Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах» зобов"язаний був здійснити позивачу виплату страхового відшкодування, однак до даного часу страхове відшкодування не сплачено. За таких обставин відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах» порушив норми п. 37.1. ст. 37 даного Закону, оскільки ним не здійснено виплату страхового відшкодування протягом одного місяця з дня отримання необхідних документів. Сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті позивачу, становить 66 990 грн. 78 коп.. Заявлені вимоги позивача про відшкодування з відповідача понесених витрат на проведення експертизи в розмірі 620 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних доказів в обгрунтування понесених витрат. В судовому засіданні також не знайшли свого підтвердження ті умови, які дають підстави для покладання відповідальності на відповідача по відшкодуванню моральної шкоди позивачу та стягненню пені і 3% річних за користування чужими коштами, а тому у задоволенні в цій частині вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 899 грн. 30 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial