Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач 26.02.2016р. звернувся до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні квартирою №41 у буд. 37 по вул.Адміральській у м.Миколаєві шляхом виселення відповідачів. В обгрунтування позову зазначено, що згідно іпотечного договору від 30.09.2008 року, позивач став власником спірної квартири, право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки ТОВ ЖЕК "Забота", відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, добровільно не припиняють реєстрацію та не звільняють квартиру від своїх речей. Позивач вважає, що з моменту набуття ним права власності на квартиру, відповідачі втратили будь-які права користування, володіння та проживання у спірній квартирі. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про причини неявки суд не сповістили. Від представника третьої особи надійшли заперечення проти позову, згідно яких заперечують проти позову в частині вимог про виселення неповнолітнього [PERSON], оскільки таке виселення призведе до втрати неповнолітнім права користування спірним житловим приміщенням. Справа розглядалась судом у заочному порядку з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 30.08.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1401/0908/98-012, згідно умов якого, останній отримав кредит у розмірі 20000 євро /а.с. 62/. В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 30.09.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] В іпотеку за вказаним договором передано [ADDRESS] /а.с. 46/. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником [ADDRESS] з 15.06.2015 року згідно іпотечного договору від 30.09.2008 року є ТОВ "Факторингова Компанія "Вектор Плюс" /а.с. 32/. Відповідно до довідки ТОВ ЖЕК "Забота" від 23.02.2016 року, у [ADDRESS] зареєстровані колишній власник квартири [PERSON], її донька [PERSON], донька [PERSON], чоловік [PERSON], онук [PERSON] /а.с. 33/. Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст. 386 ЦК України). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачаєтьсмя із матеріалів справи, у спірній квартирі проживали: попередній власник квартири [PERSON], та інші відповідачі - члени сім'ї попереднього власника. Власник квартири втратив права на квартиру як власник (в тому числі і право користування квартирою) із переходом права власності на квартиру до позивача ТОВ "Факторингова Компанія "Вектор Плюс" з 15.06.2015 року. Відповідно до ст.405 ч.1 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. З наведеного слідує, що право члена сім'ї власника житла на користування житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло, а при припиненні такого права, припиняється і право членів його сім'ї на користування цим житлом. Тобто, права членів сім'ї власника житла є похідними від прав самого власника. При цьому закон не передбачає у даному випадку можливості переходу прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки відповідачі втратили право користування спірним жилим приміщенням, та наразі чинять перешкоди новому власнику квартири у користуванні квартирою. Порушені права позивача підлягають захисту, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню Доводи представника третьої особи про порушення прав неповнолітньої особи є безпідставними, оскільки згідно вище приведених норм ЦК України, неповнолітня особа разом із матір'ю втратила право користування спірним житлом. Понесені позивачем судові витрати (551,20 грн.) підлягають стягненню із відповідачів по 137,80 грн. з кожного.

Outcome: approved