Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 07 лютого 2013 року. У позовній заяві зазначено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 07 лютого 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 17 823, 24 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з генеральної угоди, умов і правил надання банківських послуг. Умови договору позивачем по справі ПАТ КБ "ПриватБанк" виконано повністю, надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконала, внаслідок чого її заборгованість станом на 27 .11.2016 року року становить 32 452, 41 грн., яка складається з: 11 105 , 97 грн. - заборгованість за кредитом; 5 953,96 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 11 105, 75 грн. - заборгованість за комісією і пенею; 4 286,73 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Представник позивача позов підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити, розгляд справи провести у відсутності представника позивача, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, про що направив на адресу суду письмове клопотання. Відповідно до вимог, встановлених ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Відповідачка у судове засідання не прибула повторно і про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідачки надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 07 лютого 2013 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, заборгованість по договору з дати підписання Генеральної угоди становить 18 694, 29 грн. Дата погашення заборгованості 28 лютого 2015 року За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що станом на 27.11.2016 року сума заборгованості за кредитом становить 32 452,41 грн., яка складається з: 11 105 , 97 грн. - заборгованість за кредитом; 5 953,96 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 11 105, 75 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 4 286,73 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань. Отже, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення пені слід відмовити, оскільки одночасне застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечить вимогам закону. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. З [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] ідентифікаційний номер [NUMBER] слід стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, рахунок (для погашення заборгованості) № 29092829003111, МФО 305299 21 346, 66 грн. (двадцятть одну тисячу триста сорок шість грн. 66 коп.) заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості станом на 27 листопада 2016 року, з яких 11 105, 97 грн. (одинадцять тисяч сто п`ять грн. 97 коп.) - заборгованість за кредитом; 5 953, 96 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три грн. 96 коп.) - заборгованість по процентах за користування кредитом; 4 286, 73 грн. (чотири тисячі двісті вісімдесять шість грн.73 коп) - штраф. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial