Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ZRSWG100000192 від 15.08.2007 року у розмірі 54851.49 доларів США, що за курсом 13.52 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.09.2014 року еквівалентно 741592.09 грн.. Мотивуючи тим, що 15.08.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір № ZRSWG100000192, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 17640 доларів США на термін до 14.08.2027 року. Відповідачка зобов"язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала. Станом на 23.09.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 54851.49 доларів США. 24.02.2015 року представник позивача надав суду клопотання про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 37035.35 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 526253.86 грн., яка складається з заборгованості по відсоткам - 12272.86 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 165929.07 грн.; з заборгованості по комісії -1899.49 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 25681.10 грн.; з заборгованості по пені - 22863 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 309107.76 грн.; штрафу (фіксована частина )- 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 25035.93 грн.. Зменшення позовних вимог мотивує тим, що при подачі позову позивачем не було враховано рішення Бердичівського міськрайонного суду від 11.11.2011 року, яким з відповідачки стягнуто на користь банку заборгованість в розмірі 14960.91 доларів США, що еквівалентно 115199.01 грн.. У відкритому судовому засіданні представник позивача Українець М.Ю. підтримав зазначенні позовні вимоги. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Подали до суду заяву про застосування позовної давності як до стягнення суми заборгованості, так і пені, і просять суд в позові відмовити. З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 15.08.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір № ZRSWG100000192, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 17640 доларів США на термін до 14.08.2027 року. Відповідачка зобов"язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором(а.с.8-10). Банк умови договору виконав, даний факт сторонами не оспорюється. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала, даний факт сторони не оспорюють. В зв"язку з невиконання [PERSON], [PERSON] умов даного кредитного договору рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 11.11.2011 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15.08.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ " ПриватБанк"(правонаступником якого є ПАТ КБ " ПриватБанк") і [PERSON] станом на 09.02.2009 року в розмірі 115199.01 грн., що за курсом долара США на 06.09.2009 року становить 149960.91 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON], у спосіб - реалізації іпотекодержателем - ПАТ КБ "ПриватБанк" вищевказаного майна із застосуваням процедури продажу, встановленого ст. 38 Закону України "Про іпотеку", початкова ціна 90900 грн.(а.с. 26, 27). Відповідно до діючого цивільного законодавства банк після звернення на предмет іпотеки не позбавлений права на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором. Жодних доказів відповідачкою і її представником щодо виконання умов договору в повному обсязі, припинення даного договору, або визнання його недійсним суд не надано. А тому суд вважає, що оскільки даний договір після винесення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки продовжив діяти, то банк має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка перебувала у договірних відносинах з ПАТ КБ " ПриватБанк", але взятих на себе зобов'язань належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість. Згідно зі ст.ст. 256-258 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.267 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № ZRSWG100000192 був укладений між сторонами на термін до 14.08.2027 року, тобто сплив строку позовної давності починається 14.08.2027 року. А тому суд вважає, що оскільки даний договір має конкретні строки погашення, то і початок перебігу загальної позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. В зв"язку з невиконанням умов кредитного договору відповідачка порушила умови договору. Дане порушення є істотним, оскільки внаслідок завданої відповідачкою шкоди, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. За таких умов позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості, а саме: - 12272.86 дол.США., екв. 165929.07 грн.- заборгованість по відсотках; - 1899.49 дол.США, екв. 25681.10 грн.- заборгованість по комісії; - 3402.62 дол.США, екв. 46246.78 грн - заборгованість по пені; - 500 грн.- штраф( фіксована частина); - 25035.93 грн. - штраф( процентна складова), підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки їх стягнення передбачено умовами договору, і підтверджено розрахунком( а.с. 4-6). Що стосується стягнення заборгованості по пені - 22863 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 309107.76 грн., то на думку суду дана заборгованість підлягає стягненню частково з наступних підстав. У відповідності до вимог п."а" ч. 1, 2 ст. 259 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давніть в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). А тому підлягає стягненню з відповідачки забогованість по пені в розмірі - 3402.62 дол.США, екв. 46246.78 грн., тобто судом застосовано спеціальну позовну давність, заяву про застосування якої подала відповідачка. Також підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2633.92 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, понесення якого підтверджено документально( а.с.1). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved