Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 квітня 2015 року між ПрАТ «СК «Галицька» та [PERSON] укладено Договір №АЕ/2638678 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу), за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. 06 червня 2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача, з автомобілем «Хонда», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Відповідач протягом трьох днів з дня ДТП не повідомив страховика про настання страхового випадку. Страховик відшкодував потерпілій особі збитки, що заподіяні внаслідок ДТП, на загальну суму 6629,77 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 6629,77 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, 23 квітня 2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» та [PERSON] укладено Договір №АЕ/2638678 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу), за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. Строк дії договору з 30 квітня 2015 року до 29 квітня 2016 року включно. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, склав 50000 грн. 06 червня 2015 року близько 16 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. Лугова-Дегтяренка в м. Києві, залежно від швидкості руху, стану транспортного засобу та дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Хонда», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 06 червня 2015 року за участю автомобілів [NUMBER], та «Хонда», д.н.з. [NUMBER], визнано [PERSON] Статтею 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування" страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За правилами ст. 9 вказаного закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п. 33.1.4. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. За приписами п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Судом встановлено, що автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої винний відповідач. Розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті на користь страхувальника, визначений позивачем у страховому акті №681/2015 від 11 вересня 2015 року та становить 6629,77 грн. Відповідно до платіжного доручення № 86 від 11 вересня 2015 року сума страхового відшкодування перерахована позивачем на користь [PERSON] (а.с. 27) В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до ПрАТ «СК «Галицька» з повідомленням про настання ДТП. З таким повідомленням до позивача звернувся власник пошкодженого автомобіля - [PERSON] Позивачем 12 березня 2016 року направлено лист з вимогою до [PERSON] щодо відшкодування суми заподіяних збитків, однак, останнім не було вчинено жодних дій щодо погашення заборгованості. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, відповідач, у свою чергу, допустив порушення вимог п. 33.1.4. ст. 33 вказаного Закону, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по виплаті страхового відшкодування у розмірі 6629,77 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved