overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 27.08.2010 року Виконкомом Ріпчанської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 02. Свої вимоги мотивує тим, що 27.08.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їхня сім"я розпалася і відновити її неможливо. З грудня 2014 року разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Розірвати шлюб через відділ РАЦС відповідач відмовляється. Спору про розподіл майна у них не має. Вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і це суперечило б його інтересам. Примирення між ними виключається оскільки шлюб розпався остаточно. Тому звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала і не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити її шлюбне прізвище "[PERSON]". Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: "Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу" та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: "Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення." Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.08.2010 року Виконкомом Ріпчанської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 02, що стверджується свідоцтвом про шлюб.(а.с.3) Сімейне життя між сторонами не склалося, спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Від шлюбу сторони дітей не мають. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.11.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 295. Після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище "[PERSON]". Свої вимоги мотивує тим, що 14.11.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їхня сім"я розпалася і відновити її неможливо. Розірвати шлюб через відділ РАЦС відповідач відмовляється. З січня 2015 року разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна у них не має. Вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і це суперечило б її інтересам. Примирення між ними виключається оскільки шлюб розпався остаточно. Тому звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала і наполягала на їх задоволення. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: "Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу" та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: "Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення." Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 295, що стверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.4) Сімейне життя між сторонами не склалося, спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Від шлюбу сторони дітей не мають. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.02.2013 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 36. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.02.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Їхнє одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їхня сім"я розпалась і відновити її неможливо. З липня 2014 року разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна у них не має. Вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і це суперечило б її інтересам. Тому звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: "Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу" та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: "Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення." Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.02.2013 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 36, що стверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження.(а.с.5) Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Судом було надано сторонам строк для примирення, але примирення між ними не відбулося. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.06.2013 року Виконавчим комітетом Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 02. Після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище "[PERSON]". Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння внаслідок яких їхня сім"я розпалася і відновити її неможливо. На даний час спільно не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна у них немає. Вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і це суперечило б її інтересам. Примирення між ними виключається, оскільки шлюб розпався остаточно. Тому звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: "Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу" та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: "Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення". Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.06.2013 року Виконавчим комітетом Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 02. (а.с.6) Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.7) Сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносити між ними припинені. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції, актовий запис № 18. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Свої вимоги мотивує тим, що 02.02.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їхня сім"я розпалася і відновити її неможливо. З листопада 2014 разом не проживають. Спору про розподіл майна у них немає. Вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і це суперечило б її інтересам. Примирення між ними виключається, оскільки шлюб розпався остаточно. Тому звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: "Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу" та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: "Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення". Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції, актовий запис № 18, що стверджується свідоцтвом про одруження. (а.с.3) Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.7) Сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносити між ними припинені. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Заявник [PERSON] 12 серпня 2014 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062177, виданого 02 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №138. В заяві вказав, що він є власником земельної ділянки розміром 2,62 га, розташованої на території Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД №062177. Однак у вказаному документі його прізвище помилково вказано "[PERSON]" замість "[PERSON]". Зазначив, що допущена помилка не дає можливості розпоряджатися своєю власністю у вигляді земельної ділянки, тому просив заяву задовольнити. В судове засідання заявник не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Свою заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши заяву [PERSON] та наявні у справі письмові докази, суд вважає можливим заяву задовольнити з таких підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів, прізвище, ім'я, по батькові якої, зазначені в ньому, не збігаються з ім'ям, по батькові та прізвищем, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2004 року Кодимською райдержадміністрацією Одеської області видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062177. У вказаному державному акті прізвище власника земельної ділянки помилково вказано «[PERSON]», хоча відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 17 липня 2006 року Котовським МРВ ІМВС України в Одеській області, прізвище заявника «[PERSON]». Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які є в п.12 постанови №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може визнати належність особі правовстановлюючого документу, прізвище, ім'я, по батькові якої, зазначені в ньому, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, вказаним у свідоцтві про її народження або в паспорті. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є син [PERSON], [INFO]. Син з 17.08.2015 року навчається в Національній академії внутрішніх справ. Відповідач не є інвалідом, він працездатна особа, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. У своїй заяві просить справу розглянути без його участі. Крім того, у заяві зазначив, що ним регулярно сплачуються аліменти на його сина [PERSON], як до моменту досягнення ним повноліття, так і на даний час. Однак, на даний час він перебуває у шлюбі з [PERSON] та має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Тому, у зв'язку з цим, просить призначити аліменти з врахуванням наведених обставин. Вислухавши позивачку, свідка [PERSON], дослідивши докази по справі, суд у задоволені позову відмовляє з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.2) вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Однак, як вбачається з документів, які були надіслані відповідачем, для долучення до матеріалів справи, прізвище останнього на даний час "[PERSON]". Зазначене підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.27), в якому зазначено, що 01 листопада 2001 року [PERSON] одружився з [PERSON] і прізвище після одруження у подружжя значиться як "[PERSON]". Згідно ч.2 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Беручи до уваги те, що позовні вимоги пред'явлені до [PERSON], який на даний час змінив прізвище на "[PERSON]", суд не може вийти за межі вимог позивачки та задоволити позов, зважаючи на вказану обставину. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центрофінанс" просить постановити рішення про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором фінансового кредиту № В1Л1000156 відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 3500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі - 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, строком до 19.04.2014 року. Станом на 11.03.2015 року відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту, процентах, комісії та штрафах в розмірі 8620 гривень. В добровільному порядку сплачувати борг відповідач не бажає. Також просять стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центрофінанс" судовий збір. В судове засідання сторони не з'явились, подавши в канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому у своїй заяві представник позивача Наворенський О.В. просив суд розглянути справу у його відсутності та заявлені вимоги підтримав, а відповідачка позов визнала повністю. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.525, 526, 530, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, а тому підлягають повному задоволенню. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають повному задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору та витрати пов"язані з оплатою правової допомоги слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центрофінанс" просить постановити рішення про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором фінансового кредиту № В1Л10000558 відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі - 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, строком до 05.01.2015 року. Станом на 04.02.2015 року відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту, процентах, комісії та штрафах в розмірі 850 гривень. В добровільному порядку сплачувати борг відповідач не бажає. Також просять стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центрофінанс" судовий збір. В судове засідання сторони не з'явились, подавши в канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому у своїй заяві представник позивача Наворенський О.В. просив суд розглянути справу у його відсутності та заявлені вимоги підтримав, а відповідач позов визнав повністю. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.525, 526, 530, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, а тому підлягають повному задоволенню. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають повному задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору та витрати пов"язані з оплатою правової допомоги слід покласти на відповідача.

Outcome: approved