Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що на підставі рішення виконавчого комітету та ордеру [PERSON] у 1987 році була видана квартира [ADDRESS], пайовий внесок за вказану квартиру був виплачений у повному обсязі. При цьому [PERSON] з 02.10.1981 року перебуває у шлюбі з [PERSON], та вказана квартира була ними придбана за сумісні кошти, тож кожному з них належить по ? її частки. Проте у державній реєстрації права власності на вказану квартиру було відмовлено, на підставі чого позивачі змушені звернутись до суду з даним позовом та просять визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з'явились, надали суду заяву з проханням про розгляд справи за їх відсутності та задоволенням позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, заперечуючи проти задоволення позову, оскільки ТОВ «Житло-22» не уповноважено надавати довідки про сплату пайового внеску. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.08.1987 року [PERSON] та її сім'ї, що складається з трьох осіб, був виданий ордер [NUMBER] серії КО-3 на зайняття квартири [ADDRESS]. Згідно довідки від 28.10.2015 року, виданої ТОВ «Житло-22» [PERSON], як члену ЖБК «Жовтневий-159», загальна вартість квартири [ADDRESS] в розмірі 7861 руб. виплачена в повному обсязі. При цьому, 02.10.1981 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого остання змінила своє прізвище на прізвище чоловіка, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] Крім того, згідно довідки від 28.10.2015 року, виданої ТОВ «Житло-22», будинок [ADDRESS] з 1987 року находиться на технічному обслуговуванні ТОВ «Житло-22». Листом відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольського МУЮ від 26.04.2016 року за №96/4-5-15 відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності за адресою: [ADDRESS], оскільки довідка про сплату пайового внеску та членство у ЖБК видана ТОВ «Житло-22», які не має право видавати вищевказані документи. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Відповідно до ст.15 Закону України "Про власність" від 07.02.1991, № 697-ХП, який був чинним на момент внесення останнього пайового внеску, «член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно». Згідно ст. 384 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування» у разі викупу квартири член житлового кооперативу стає її власником, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира. Як роз'яснює в своїй постанові від 07.02.2014р. за № 5 Пленум ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю - стаття 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про кооперацію", стаття 384 ЦК України. За змістом ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю та ст. 16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Про це ж йдеться і у ст.ст. 60-63 СК України. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], у відповідності до ч.1 ст.15 ЗУ «Про власність» та ст.ст. 60-63 СК України виникло в рівних частках у [PERSON] та [PERSON] з моменту повного внесення пайового внеску за квартиру, тож судом встановлена правомірність набуття позивачами права власності на вказане нерухоме майно, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved