Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

В грудні 2013 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Позивач вказує, що є спадкоємцем померлої [PERSON] Витрати на поховання останньої в сумі 5308 грн. 15 коп. були зроблені одноосібно позивачем. Іншим спадкоємцем померлої є відповідач, який, за твердженням позивача, будь-яких витрат на поховання [PERSON] не поніс. З урахуванням того, що 3/4 частини спадщини має спадкувати відповідач, позивач, посилаючись на норми ч. 1 ст. 1232 ЦК України, просить стягнути на його користь з відповідача відшкодування витрат на поховання в сумі 3981 грн. 11 коп. Під час судового розгляду позивач зменшив розмір позовних вимог до 2160 грн. 75 коп., що становить 3/4 від 2881 грн., що складаються з: витрат на поховання згідно товарного чеку від 09.07.2013 р. в сумі 1881,00 грн., вартості доставки тіла в морг в сумі 300 грн. згідно товарного чеку від 08.07.2013 р., та оплати виготовлення пам'ятника в сумі 2900 грн. згідно товарного чеку від 04.02.2014 р. за вирахуванням отриманих від Шосткинської ЦРЛ допомоги на поховання в сумі 2200,00 грн. Відповідач в особі свого повноважного представника позов, в т.ч. з урахуванням заяви про зменшення розміру вимог, не визнав. Представник відповідача вказала, що обраховані позивачем витрати виходять за межі витрат на поховання, позивачем не враховано 2200 грн., сплачених йому Шосткинською центральною районнною лікарнею як роботодавцем померлої. Представник відповідача також вказує, що витрати на виготовлення гранитного пам'ятника в сумі 2900 грн., які позивач вважає витратами на поховання, були понесені в лютому 2014 р., а позов було подано до суду в грудні 2013 р. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи наступне. З копії свідоцтва про смерть /а.с. 7/ вбачається, що [PERSON] померла [INFO] З відповіді приватного нотаріуса від 14.02.2014 р. вбачається, що заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] подали її чоловік [PERSON] (відповідач) та її батько [PERSON] (позивач) /а.с. 36, 37 /. Після подання заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач до спірних та таких, що потребують відшкодування відносить витрати на доставку тіла до моргу, вартість чого згідно товарного чеку від 08.07.2013 р. становила 300 грн. /а.с. 10/ та безпосередньо пов'язані з похованням витрати в сумі 1881 грн. /а.с. 11/, всього в сумі 2181 грн. З показань свідка [PERSON] та відповіді Комунального закладу "Шосткинська центральна районна лікарня" вбачається, що на поховання померлої [PERSON] було нараховано 2200 грн., які в подальшому виплачені [PERSON], а остання передала дану суму позивачу. Представник позивача дану обставину визнав. Відповідно до ч.1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Враховуючи вищевказані норми, суд приходить до висновку, що витрати вказані позивачем після подання заяви про зменшення позовних вимог в сумі 2181 грн. відносяться до витрат на поховання. Однак, вказані витрати були повністю відшкодовані за рахунок сум, отриманих позивачем за основним місцем роботи померлої [PERSON] відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням". Суд також вважає, що понесені позивачем під час судового розгляду витрати на виготовлення памятника не є предметом даного спору, оскільки не відноситься до розумних витрат, спрямованих саме на поховання померлого які відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України підлягають відшкодуванню. З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є необгрунтованими, що має наслідком відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed