Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-10 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача та просив суд стягнути на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 11081388000 від 07.12.2006 в розмірі 74600,37 грн. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання припиненим договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №11081388000 від 07.12.2006 року, що був укладений між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON], просила визнати припиненим додаткову угоду №2 від 16.10.2009 року укладену між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON], визнати припиненим договір поруки №71018 від 07.12.2006 року укладений між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] Представник ПАТ "Дельта Банк" в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги первісного позову не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні, вимоги зустрічного позову підтримав, та просив про їх задоволення. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позовів, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2006 року між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11081388000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 12270 швейцарських франків з розрахунку 8,20 % річних за користування кредитом на строк до 06.12.2011 року. 07.12.2006 року між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] була укладена додаткова угода до вищевказаного договору, згідно якої сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовиватись як номер договору, зазначений при його укладанні, а саме:11081388000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме: 11081388001. В забезпечення усіх грошових зобовязань за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №11081388000 від 07.12.2006 року між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] було укладено договір поруки №71018. Як зазначає в позовній заяві позивач, внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 11.07.2014 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 5694,35 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ складає 74600,37 грн. з яких: 4589,95 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ складає 60131,88 грн. заборгованість по кредиту, 1104 швейцарських франків, що за курсом НБУ складає 14468,49 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. 08.12.2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК" та ПАТ "Дельта банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами у тому числі і за даним кредитним договором. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ФП №162893 від 26.06.2012 року, видане Корабельним ВДРС ММУЮ , 19.06.2012 року [PERSON] помер. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч.1 ст.554 Цього кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом в якому просить про визнання припиненим договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №11081388000 від 07.12.2006 року укладений між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON], визнати припиненим додаткову угоду №2 від 16.10.2009 року укладену між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON], визнати припиненим договір поруки №71018 від 07.12.2006 року укладений між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] В обґрунтування вимог позову посилалася на те, що договір поруки №71018 від 07.12.2006 року є правочином укладеним з метою забезпечення виконання основного зобов'язання договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №11081388000 від 07.12.2006 року, при цьому вищевказаним договором поруки жодним чином не передбачено порядок та умови відповідальності поручителя у разі смерті позичальника, таким чином позивачка вважає, що договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11081388000 від 07.12.2006 року, додаткову угоду №2 від 16.10.2009 року, договір поруки №71018 від 07.12.2006 року припиненими. При цьому суд виходить з того, що якщо в договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, то умова договору про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки , оскільки це суперечить положенням ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України. Ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно із ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника , якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до вимог ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу , якщо поручитель не поручився за нового боржника. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що поручительство є особистим зобов'язанням, яке нерозривно пов'язане з особою і поручителя, і боржника, за забезпечення виконання особистих зобов'язань якого укладається порука. За змістом ст.ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, за якого в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Термін "порука", застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки. У разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, у зв'язку з чим смерть фізичної особи позичальника є підставою припинення поруки, оскільки зобов'язання позичальника за кредитним договором припинилося. Отже , якщо поручитель не погоджується забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником (спадкоємцем позичальника) , порука на підставі ч. 3 ст. 559 ЦК України припиняється . У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст. 3, 12- 15, 20 ЦК, ст.ст. 3- 5, 11, 15, 31 ЦПК України). Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки це суперечило б положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу (постанова Верховного Суду України від 21 листопада 2012 р. у справі № 6-134цс12). Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що зобов'язання поруки [PERSON] за договором поруки №71018 від 07.12.2006 року припинилося, а також слід визнати припиненими договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11081388000 від 07.112.2006 року укладеного між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] та додаткову угоду №2 від 16.10.2009 року укладену між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved