Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить звільнити з-під арешту автомобіль "Suzuki Baleno1.6 GS", посилаючись в обґрунтування вимог на те, що між нею та [PERSON] 03.02.2011р. було укладено договір позики із забезпеченням договору заставою належного позичальнику автомобілю "Suzuki Baleno1.6 GS", державний номер [NUMBER], разом з тим, в рамках виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа №1411/876, виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області від 30.05.2012р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "ПриватБанк" суми боргу в розмірі 25190,37грн, ВДВС Жовтневого районного управління юстиції були накладені арешти на вказаний транспортний засіб за постановою від 23.07.2012року № 33393984, постановою від 29.05.2014року №42926570; згідно акту опису й арешту майна від 27.01.2016р. арештований т/з було передано їй, як заставодержателю; у зв'язку з тим, що вартість заставленого майна менше, ніж сума боргу за договором позики, застава виникла 03.02.2011р., а рішення, на виконання якого орган ДВС наклав арешт на заставлене майно, виникло лише у 2012р., накладений органом ДВС арешт на заставлене майно підлягає зняттю. У судове засідання представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач явку свого представника до суду не забезпечив, надав заяву, в якій просив розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та за його відсутністю. Представник третьої особи до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, проти позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.02.2011року між позивачем [PERSON] та третьої особою [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого позикодавець (позивач по справі) в порядку та на умовах, визначених цим договором, надав позичальнику (третій особі по справі) безпроцентну позику - грошові кошти в сумі 160 000грн., а останній зобов'язався повернути отриману позику у строки, встановлені договором. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним договором, 03.02.2011р. між останнім та позивачем [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля "Suzuki Baleno1.6 GS", 2000року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова) JSAEGD31W00182094, державний номер [NUMBER], належного [PERSON] 25.12.2015р. між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору позики від 03.02.2011року, згідно якого внесені зміни до договору позики. Вказане підтверджується наданими копіями договору позики від 03.02.2011р., розписки від 03.02.2011р., договору застави т/з від 03.02.2011р., додаткової угоди №1 до договору позики від 25.12.2015р. Установлено, що на примусовому виконанні ДВС Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області перебуває виконавчий лист Жовтневого районного суду Миколаївської області по справі №2/1411/876 від 30.05.2012р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитної заборгованості в сумі 25190,37грн. та судових витрат. Під час здійснення виконавчих проваджень №33395984, №42926570 по виконавчому листу №2/1411/876 державним виконавцем Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області накладено арешти на автомобіль "Suzuki Baleno1.6 GS", 2000року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова) JSAEGD31W00182094, державний номер [NUMBER], належного [PERSON], згідно копій постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.07.2012р., 29.05.2014р. Згідно акту опису й арешту майна від 27.01.2016р. державного виконавця ДВС Жовтневого районного управління юстиції, накладено арешт на вище згаданий автомобіль. Відповідно до ч.4 cm. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно Закону України «Про заставу», застава це спосіб забезпечення зобов'язань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до статті 16 вказаного Закону, право застави виникає з моменту укладання договору застави. Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує права і обов'язки щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та /або договором. Згідно зі статтею 14 вищевказаного Закону пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та cm. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Судом встановлено, що право застави у позивача виникло 03.02.2011року, а постанови про накладення арешту на рухоме майно були винесені пізніше, ніж рухоме майно було передано в заставу позивачу. До того ж вартість заставленого майна - транспортного засобу, менше ніж сума боргу за договором позики. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту. Таким чином, враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги, що право позивача як заставодержателя заставленого автомобіля виникло 03.02.2011року, тобто ще до накладення арешту на спірний автомобіль державним виконавцем, суд вважає, що саме позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, а отже позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved