Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач ПАТ "Укрсибанк" (правонаступник АКІБ "Укрсиббанк") звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та в якому просив солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11039622000 від 13.09.2006р. в розмірі 4 787,71 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 2 933,03 грн., солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11039622000 від 13.09.2006р. в розмірі 4 787,71 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 2 933,03 грн., а також судовий збір в розмірі 1094,45 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 15 000 доларів США; строк дії кредиту - до 13.09.2017р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,0% річних. У якості забезпечення відповідачем [PERSON] належного виконання умов кредитного договору між ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON] був укладений договір поруки №П1/11039622000 від 13.09.2006 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] умов кредитного договору. Крім того, у якості забезпечення відповідачем [PERSON] належного виконання умов кредитного договору між ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON] був укладений договір поруки №П2/11039622000 від 13.09.2006 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] умов кредитного договору. У зв'язку з невиконання відповідачами взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, утворилася заборгованість за кредитним договором, яка на 18.03.2015р. становила: заборгованість за кредитом - 4 567,99 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює - 101 623,46 грн., заборгованість по процентам - 219,72 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює - 4 888,08 грн., всього - 4 787,71 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює - 106 511,54 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 2 804,44 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 128,59 грн., всього - 2 933,03 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернувся до ПАТ "Укрсиббанк", [PERSON] з окремими зустрічними позовами, в яких просили визнати зобов'язання за договорами поруки припиненими. В обґрунтування зустрічних позовів послались на те, що, ПАТ "Укрсиббанк" було збільшено розмір процентної ставки без повідомлення про це поручителів, та у зв'язку з тим, що позичальник [PERSON] останній раз сплачувала кошти на погашення заборгованості за кредитом 19.08.2014 року, однак протягом шести місяців після настання права вимоги банк не пред'явив вимоги до поручителя, а тому поруки є припиненими. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити на підставі тих доказів, що зазначені в позові. Проти задоволення зустрічних позовів заперечував. Відповідач [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд відмовити у задоволенні первинного позову у повному обсязі у зв'язку з пропуску строку позовної давності, та задовольнити зустрічні позови. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічні - задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту №11039622000 від 13.09.2006р. ПАТ "Укрсиббанк" надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 15 000 доларів США; строк дії кредиту до 13.09.2017р., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,0% річних. Згідно п.1.4 договору про надання споживчого кредиту цільове призначення кредиту - кредит надається позичальнику для його особистих потреб (а.с.5-13). Позивачем прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором було виконано в повному обсязі, надано відповідачу кредитні кошти в сумі 15 000 доларів США. У якості забезпечення відповідачем [PERSON] належного виконання умов кредитного договору між ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON] був укладений договір поруки №П1/11039622000 від 13.09.2006 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] умов кредитного договору. (а.с.14-16) Крім того, у якості забезпечення відповідачем [PERSON] належного виконання умов кредитного договору між ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON] був укладений договір поруки №П2/11039622000 від 13.09.2006 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] умов кредитного договору. (а.с.17-19) З метою погашення кредиту, сплати процентів, комісії та інших платежів відповідно до п.1.3.4 договору про надання споживчого кредиту було встановлено, що строк сплати процентів: з 01 по 13 число (включно) кожного місяця наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти та у відповідності до графіку погашення кредиту (а.с.5-13) Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, відповідачами не виконані прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором, повернення належних до сплати частин кредиту та нарахованих процентів за його користування не проводилось. (а.с.31-44) У зв'язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, утворилася заборгованість за кредитним договором, яка на 18.03.2015р. становила: заборгованість за кредитом - 4 567,99 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює - 101 623,46 грн., заборгованість по процентам - 219,72 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює - 4 888,08 грн., всього - 4 787,71 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює - 106 511,54 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 2 804,44 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 128,59 грн., всього - 2 933,03 грн. Згідно п.7.1 договору про надання споживчого кредиту за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом "факт/360" (метод "факт/360" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Банк може використовувати право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахується з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем. Станом на 18.03.2015 року сума пені за прострочення сплати кредиту - 2 804,44 грн., пені за прострочення сплати процентів - 128,59 грн., всього - 2 933,03 грн. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлені договором. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, статтями 610, 611 ЦК України передбачено сплату неустойки як правовий наслідок порушення чи неналежного виконання зобов'язань, встановлених укладеним договором. Статтями 553, 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. А у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 543 ЦК України передбачає, що при наявності солідарного зобов'язання боржників, кредитор має право вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного окремо, причому, як повністю, так і в частині боргу. Відповідно до п.1.1 договору поруки №П1-11039622000 поручитель [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11039622000 від 13.09.2006 року, як існуючих на момент укладання цього договору, так і тих, які можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3 договору поруки №П1-11039622000 поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених у вищевказаному кредитному договорі. Відповідно до п.1.4 договору поруки №П1-11039622000 відповідальність поручителя [PERSON] і боржника є солідарною. Відповідно до п.1.5 договору поруки №П1-11039622000 причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору. Крім того, відповідно до п.1.1 договору поруки №П2-11039622000 поручитель [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11039622000 від 13.09.2006 року, як існуючих на момент укладання цього договору, так і тих, які можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3 договору поруки №П2-11039622000 поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених у вищевказаному кредитному договорі. Відповідно до п.1.4 договору поруки №П2-11039622000 відповідальність поручителя [PERSON] і боржника є солідарною. Відповідно до п.1.5 договору поруки №П2-11039622000 причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору. Що стосується клопотання відповідачів про застосування строку позовної давності, то воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У спірних правовідносинах перебіг позовної давності почав обчислюватися з моменту останньої сплати за кредитним договором, яка відбулася згідно виписки за кредитним договором - 25 листопада 2014 року. 27 березня 2015 року ПАТ "Укрсиббанк" було направлено до суду позовну заяву поштовим зв'язком. Відповідно до ст.257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частини 1 ст.118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Пред'явлення позову до суду являє собою реалізацію позивачем права на звернення до суду. Саме із цією процесуальною дією пов'язується початок процесу у справі. Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 02.12.2015 року. При цьому, відповідно до ст.69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Враховуючи, що позовну заяву позивачем було подано до суду 27 березня 2015 року, строк позовної давності не порушено, оскільки позивач звернувся до суду з даною позовною заявою без порушення строку позовної давності. Відповідачі, та представник відповідача, не надали суду доказів, які спростовують їх зобов'язання за укладеним кредитним договором і розмір заборгованості перед позивачем по передбачених договором платежах. Тому, суд вважає ці обставини доведеними, а позов, таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачем не обґрунтовано застосування подвійного стягнення з [PERSON] однієї й тієї ж суми заборгованості у розмірі 4 787,71 доларів США та 2 933,03 грн., суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з позичальника та поручителів суму боргу в солідарному порядку. Враховуючи вищевикладене, з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повинно бути солідарно стягнуто суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам, пені за прострочення сплати кредиту, пені за прострочення сплати процентів, та станом на 18.03.2015 року складає - 4 787,71 доларів США та 2 933,03 грн. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам. Зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] про визнання зобов'язань за договором поруки припиненим задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини 1, 2 ст. 553 ЦК України). За положеннями ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року в справі № 6-701цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. 13.09.2006 року між [PERSON] та ПАТ "Укрсиббанк" було укладено кредитний договір, в забезпечення якого було укладені договору поруки з [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов кредитного договору сторонами було виначено наступне. Відповідно до п.1.3.2 кредитного договору сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлено новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.9.2 договору. Відповідно до п.9.2 кредитного договору, відповідно до вимог ст.651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії даного договору банк відповідно до умов п.1.3.1 договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин, а саме: а) порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором); б) погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи, тощо, а також даних по виконанню позичальником кредитної дисципліни, тобто, своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов'язань, передбачених цим договором; в) здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше ніж на 5% у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки на 3 відсоткових пункту за бланковими кредитами "овернайт" НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки. Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених ч.1 п.9.2. договору, банк може збільшити розмір процентної ставки за договором в наступному порядку, а саме: банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа з адресою позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси; такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладання сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору. У разі незгоди із встановленим згідно умов цього пункту договору новим розміром процентної ставки, позичальник у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, зобов'язується надати на зазначену у договору адресу банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. У випадку отримання банком в порядку та терміни, визначені цим пунктом договору, такого письмового повідомлення (відповіді) від позичальника, банк набуває право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору. Сторони погодили, що факт неподання позичальником на зазначену у договорі адресу банку у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати початку дії нової процентної ставки письмового повідомлення (відповіді) позичальника про його незгоду із такою новою ставкою, вважається згодою позичальника на встановлення банком такого нового розміру процентної ставки з дати, що зазначена у повідомленні банку. ПАТ "Укрсиббанк" було надано суду дані про направлення банком 16.02.2008 року позичальнику [PERSON] повідомлення про зміну процентної ставки в сторону збільшення, що підтверджується копією даного листа, поштового реєстру відправлення, та копією поштового відправлення від 20.02.2008 року. З наведеного вбачається, що визначення кредитним договором конкретних розмірів процентних ставок при настанні певних обставин, конкретизація умов, що й містились у договорі не свідчить про збільшення обсягу відповідальності за кредитним договором, за виконання якого поручились позивачі за зустрічними позовами. При цьому, виходячи із умов кредитного договору, порядок збільшення розміру процентної ставки не змінився. Оскільки межі можливого збільшення банком процентної ставки встановлені не були, то відсутні підстави вважати, що їх встановлення сторонами кредитного договору при настанні певних обставин у конкретних розмірах призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, що є підставою для припинення поруки. Позивачі за зустрічними позовами погодились нести відповідальність за позичальника за кредитним договором, за умовами якого банк мав право збільшувати розмір кредитної ставки, він був обізнаний про ці умови. Що стосується тверджень [PERSON] та [PERSON] проте, що остання виплата позичальником за кредитним договором відбулась 19.08.2014р., однак їм на протягом шести місяців не було пред'явлено вимогу про дострокове повернення кредиту, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Із роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Судом встановлено, що згідно виписки за кредитним договором прострочення кредитної заборгованості почалося з 28 листопада 2014 року, а вже в 24 грудня 2014 року банк скориставшись своїм правом на дострокове повернення кредиту звернувся до позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON] та [PERSON] з вимогою про дострокове повернення кредиту, що підтверджується копіями даних вимог та поштовим реєстром про направлення даних вимог, а 27 березня 2015 року звернувся до суду з даним позовом. (т.1 а.с. 20-30) Отже, у банка настало право вимоги від позичальника та поручителів виконання основного зобов'язання з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів, яким він скористався впродовж шести місяців з моменту настання такого права. Враховуючи вищевикладене, зустрічні позови задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст.11, 15, 22, 509, 525, 526, 530, 536, 543, 553, 554, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial