Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача в якій просив суд визнати за [PERSON] право спадкування на 1/4 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO], стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. В судовому засіданні, представники позивача підтримали позовні вимоги, представник позивача [PERSON], діючий від його імені, неодноразово уточнював позовні вимоги остаточно просив визнати за [PERSON] право на спадкування та право власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Відповідач, представники відповідача в судовому засідання заперечували, щодо задоволення позовних вимог, посилаючись, в тому числі, на письмові пояснення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, поклався на розсуд суду при вирішенні справи по суті. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. На підставі Свідоцтва про право власності на житло № 199 від 02.06.1994 року Фонду приватизації житла Херсонського нафто переробного заводу квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської нотаріальної контори від 20.11.1997 року реєстр. номер № 2-2931 [PERSON], за життя склала на [PERSON] заповіт на належну їй частку в квартирі [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], померла [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про смерть виданого повторно 03.10.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 3563. Відповідно до копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.11.2007р, [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності ? частини квартир [ADDRESS] інша ? частина зареєстрована за [PERSON]. Відповідно до копії спадкової справи № 458/06, відкритої після смерті [PERSON], яка померла [INFO], яка міститься в матеріалах справи вбачається, що 08.06.2006 року за вх. № 658 до Другої Херсонської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та чоловік померлої [PERSON] з заявою від 01.02.2008 р. за вх. № 153. 19.02.2008 року [PERSON], отримав свідоцтво на ? частину квартири [ADDRESS], відповідно до копії свідоцтва яка міститься в матеріалах справи, що також не заперечувалось сторонами по справі. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 14.03.2006 року та Ухвали апеляційного суду Херсонської області від 16.05.2006 року позивачу визначено додатковий строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] в один місяць. 12.11.2013 року [PERSON] звернувся до Другої Херсонської державної нотаріальної з приводу оформлення свідоцтва спадкування за заповітом. Відповідно до довідки № 1292/02-14 від 06.12.2013 року Державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі на його ім'я свідоцтва про право спадкування за заповітом на вказане майно, у зв'язку з відсутністю у позивача оригіналу документу, підтверджуючого право власності померлої [PERSON] на частину квартири [ADDRESS]. Крім того, державним нотаріусом, відповідно до листа № 1215/02-14 від 12.11.2013 року, робився запит до [PERSON], із змісту якого вбачається, що нотаріус просив надати [PERSON] оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS], в зв'язку з тим, що [PERSON], звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті гр. [PERSON], однак відповідач оригінал документу так і не надав, що також не заперечувалось сторонами по справі. Представник позивача звертався 28.03.2014 року до ПАТ "Херсонського Нафтопереробного заводу" з запитом, щодо отримання дублікату свідоцтва № 199 про право власності на квартиру [ADDRESS], однак з відповіді від 01.04.2014 року № 1-33 вбачається, що ПАТ "Херсонського Нафтопереробного заводу" не може надати запрошуваний дублікат, так як ПрАТ "Херсонський НПЗ" створено у січні 2007 року, не є правонаступником ДП "Херсонський нафтопереробний завод", будинок [ADDRESS] на балансі підприємства ніколи не облікувався та фонд приватизації житла на ПрАТ "Херсонський НПЗ" не створювався. Крім того [PERSON], 28.04.2014 року звернувся з заявою до архівного відділу Херсонської міської ради, з відповіді якого вбачається, що архівні установи видають довідки, копії та витяги з документів, які зберігає, тому, архівний відділ Херсонської міської ради немає повноважень на видачу дублікату свідоцтва про право власності на житло № 199 від 02.06.1994 року виданого фондом приватизації житла Херсонського нафтопереробного заводу на квартиру [ADDRESS]. Сторонами не заперечувалося, що позивач має право спадкування на ? частину вказаного нерухомого майна, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з ненаданням йому відповідачем оригіналу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно, що належало спадкодавцю. У відповідності із ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 4 глави 7 Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів У позасудовому порядку вирішити питання про отримання належного правовстановлюючого документу виявляється неможливим, тому спадкоємець позбавлений можливості належним чином оформити спадщину. Враховуючи вище згадане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, який отримав право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS], так як заповіт ніким не оспорювався та учасниками процесу, в судовому засіданні не заперечувалось що позивач має право на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Що стосується вимог щодо визнання за [PERSON] права на спадкування, вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, отже в цій частині позовних вимог, позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, крім того наявність такого права у позивача не заперечується учасниками судового процесу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню від задоволеної частини позовних вимог судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial