Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

У серпні 2020 року ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 червня 2018 року близько 12:28 на автодорозі Н-11 сполученням Дніпро-Миколаїв у Вітовському районі Миколаївської області, з боку м. Миколаєва у напрямку м. Баштанка, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "ВАЗ 2109" державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , який втратив керування над автомобілем через технічну несправність, яка полягала в несправності ходової частини (наявності тріщин балки задньої підвіски, яка має експлуатаційний характер), що призвело до неконтрольованого відведення транспортного засобу у лівий бік від обраного водієм напрямку і перекидання його за межами проїзної частини, внаслідок чого пасажир автомобіля [PERSON] загинула на місці пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував відповідач, застрахована ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" на умовах полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2538196 від 15 березня 2018 року. На підставі страхових актів № 00265978 від 10 грудня 2018 року та №00265978/1 від 10 вересня 2019 року здійснено виплату страхового відшкодування на підставі та у порядку, передбаченому ч. 27.2, ч. 27.4 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на загальну суму 200 000грн., з яких: 134028грн - відшкодування шкоди [PERSON] у зв`язку з втратою годувальника; 22338грн - відшкодування [PERSON] моральної шкоди; 22338грн - відшкодування [PERSON] моральної шкоди; 21296 грн - відшкодування [PERSON] витрат на поховання. Посилаючись на вказані обставини, а також на п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач просить суд стягнути з [PERSON] в порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 200000грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3000грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву, в якій він просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість та безпідставність, оскільки його вина у ДТП є мінімальною та необережною, заподіяна шкода завищена й має бути відшкодована страховою компанією, а не ним. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 15 березня 2018 року між ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" та [PERSON] було укладено договір (Поліс) обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2538196, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов"язання сплати страхового відшкодування за шкоду заподіяну третім особам у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки "ВАЗ 2109" державний реєстраційний номер [NUMBER] ; строк дії з 15.03.2018 до 14.03.2019; страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000грн, за шкоду, завдану майну - 100 000грн (а.с. 8). Згідно з вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 січня 2019 року близько 12:28 [PERSON] , керуючи технічно несправним автомобілем марки "ВАЗ 2109", р/н [NUMBER] , технічна несправність якого полягала в несправності ходової частини - наявність тріщин балки задньої підвіски, яка має експлуатаційний характер, рухався по автодорозі Н-11 сполученням Дніпро-Миколаїв у Вітовському районі Миколаївської області, з боку м. Миколаєва у напрямку м. Баштанка, по сухій асфальтовій проїзній частині, в ясну сонячну погоду без опадів, зі швидкістю 60-70 км/год, в салоні якого знаходилися пасажири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час руху, приблизно на відстані 2 км від смт Воскресенське Вітовського району Миколаївської області, через вищевказану технічну несправність, яку [PERSON] міг виявити при регулярному технічному обслуговуванні за наявності необхідних умов (оглядом автомобіля з оглядової ями або на підйомнику з відповідним освітленням) і усунути належним технічним обслуговуванням шляхом заміни дефектного вузла, після повної руйнації перерізу балки задньої підвіски обвинувачений [PERSON] втратив керування над автомобілем, що в свою чергу призвело до неконтрольованого відведення автомобіля у лівий бік від обраного водієм напрямку і перекидання його за межами проїзної частини. В результаті дорожньо-транспортної пригоди від отриманих тілесних ушкоджень в результаті перекидання транспортного засобу пасажир [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три (3) роки без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік; цивільний позов не заявлявся. Вирок набрав законної сили 15 лютого 2019 року (а.с. 9-10). Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у заподіянні неправомірними діями шкоди третім особам, не підлягає доказуванню, оскільки встановлена вироком суду, який набрав законної сили і є обов 'язковим для суду. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 липня 2018 року Виконавчим комітетом Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за актовим записом № 6 від 05 липня 2018 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 20). 17 липня 2018 року [PERSON] , відповідно до ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 30 червня 2018 року о 12:25, за участю автомобіля ВАЗ 2109 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якої загинула [PERSON] (а.с. 11-12). Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 30 червня 2018 року ПрАТ "СК "УНІКА" було складено Страховий акт № 00265978, згідно з яким сума страхового відшкодування, що належить до виплати, визначена в розмірі 178 704,00грн; подія зареєстрована 15 липня 2018 року (а.с. 24). Згідно з наказом директора Департаменту операційної підтримки бізнесу ПАТ "СК "УНІКА" Сафарової С. Г. № 00265978 від 10 грудня 2018 року "Про виплату страхового відшкодування", у зв`язку з настанням страхового випадку з автомобілем ВАЗ 2109 д/н [NUMBER] - дорожньо-транспортна пригода 30 червня 2018 року, в результаті якої третя особа [PERSON] загинула, і на підставі полісу СК "УНІКА" № АМ/2538196 від 15 березня 2018 року, наказано: виплатити [PERSON] страхове відшкодування (у зв`язку із втратою годувальника згідно з ст. 27.2 Закону) у розмірі 134028,00грн шляхом переказу безготівкових коштів на р/р представника за довіреністю ТОВ "ЮК "Центр Автовиплат Поліс"; виплатити [PERSON] страхове відшкодування (моральна шкода, 1/2 частка, згідно з ст. 27.3 Закону) у розмірі 22338,00грн шляхом переказу безготівкових коштів на р/р представника за довіреністю ТОВ "ЮК "Центр Автовиплат Поліс"; виплатити [PERSON] страхове відшкодування (моральна шкода, 1/2 частка, згідно з ст. 27.3 Закону) у розмірі 22338,00грн шляхом переказу безготівкових коштів на р/р представника за довіреністю ТОВ "ЮК "Центр Автовиплат Поліс"; документи, що надійшли з цього приводу до СК "УНІКА" і підтверджують факт настання страхової події, приєднати до справи; вжити заходів щодо стягнення суми відшкодування у порядку регресу з гр. [PERSON] (а.с. 25). Розрахунок суми страхового відшкодування майнової шкоди ПрАТ "СК "УНІКА" проведено відповідно до ч. 27.2 ст. 27 Закону, згідно з яким загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, та з урахуванням мінімального розміру заробітної плати у 2018 році станом на 30 червня 2018 року - 3723,00грн. Підставою для проведення нарахування та виплати страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, [PERSON] у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у зв`язку з втратою годувальника, є довідка до акту МСЕК № 986091 від 28 червня 2012 року, згідно з якою [PERSON] безстроково встановлено 2 групу інвалідності та пенсійне посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] про призначення їй пенсії по інвалідності 2 групи загального захворювання (а.с. 16-17, 19, 21). Розрахунок суми страхового відшкодування моральної шкоди ПрАТ "СК "УНІКА" проведено відповідно до ч. 27.2 ст. 27 Закону, якою передбачено, що Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Нарахування та виплату страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, [PERSON] та [PERSON] проведено на підставі свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого за актовим записом № 2 від 09 березня 1976 року Багачівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, та серії [NUMBER] , виданого 14 квітня 1979 року за актовим записом № 25 Парутинською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, відповідно (а.с. 20-зворот, 21-зворот). 30 липня 2019 року представник потерпілих подав до ПрАТ "СК "УНІКА" з метою отримання відшкодування заяву про здійснення виплат страхового відшкодування для [PERSON] - витрат на спорудження пам`ятника у розмірі 21 600,00грн; на підтвердження проведених витрат надано товарний чек від 11 липня 2019 року (а.с. 26). Відповідно до п. 27.4 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Страховик (МТСБУ) здійснює, відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. В зв`язку з настанням події ПрАТ "СК "УНІКА" здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому 12 вересня 2019 року в розмірі 21296,00грн шляхом перерахування коштів на на р/р представника за довіреністю ТОВ "ЮК "Центр Автовиплат Поліс", в межах страхової суми (ліміту відповідальності), яка становить 200 000 грн. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом «г» пункту 38.1.1 частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. 11 грудня 2018 року та 12 вересня 2019 року ПрАТ "СК "УНІКА" виплатила потерпілим особам страхове відшкодування у загальній сумі 200 000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №058440 на суму 134028,00 грн. (а.с.29), №058446 на суму 20160,04грн. (а.с.30), №058448 на суму 2010,42 грн. (а.с.31), №058449 на суму 167,54 грн. (а.с.32), №058441 на суму 20160,04грн. (а.с.33), №058451 на суму 2010,42 грн. (а.с.34), №058452 на суму 167,54 грн. (а.с.35), та № 108114 на суму 21296 грн. відповідно (а.с.36). Як вбачається з вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 січня 2019 року, дорожньо-транспортна пригода 30 червня 2018 року сталася за несвоєчасного виконання водієм [PERSON] вимоги п.2.3 "а" Правил дорожнього руху України, який передбачає, що перед виїздом необхідно перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Позивач направляв 16 жовтня 2019 року, в порядку досудового врегулювання, на адресу відповідача претензію з вимогою про добровільне відшкодування витрат по виплаті страхового відшкодування (а.с. 37-39). Письмової відповіді на претензію позивач не отримував. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що факт дорожньо-транспортної пригоди мав місце внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху і відповідач винний у її вчиненні, що підтверджено вироком суду від 15 січня 2019 року, який набрав чинності, зазначена ДТП визнана страховим випадком і прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, проведено виплату потерпілій стороні, розмір збитків внаслідок ДТП підтверджено у ході розгляду справи, суд вважає вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Посилання відповідача на необгрунтованість та безпідставність позовних вимог,оскільки його вина у ДТП є мінімальною та необережною, заподіяна шкода завищена й має бути відшкодована страховою компанією, а не ним, повністю спростовуються наведеними доказами та грунтується на невірному тлумаченні правових норм, які регулюють правідносини у сфері страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved