Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.02.25007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка [PERSON] не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала, в зв'язку з чим станом на 31.10.2016 року має заборгованість - 21710,98 грн., які позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснив, що перший договір між позивачем та відповідачем було укладено 07.02.2007 року, пізніше, 20.01.2012 року відповідач приєдналась до нових Умов та Правил надання банківських послуг шляхом підписання відповідної анкети-заяви. Відповідно до п. 1.7.31 Умов договору від 20.01.2012 року строк позовної давності по сплаті тіла кредиту, процентів, винагороди, пені, штрафів був збільшений до 50 років. [PERSON] 15.08.2013 року перерахувавши 300 грн. в рахунок погашення боргу перестала сплачувати заборгованість по кредиту. Надав суду письмові докази приєднання [PERSON] до Умов та правил надання банківських послуг шляхом підписання відповідної заяви-анкети від 20.01.2012 р., тобто зміст кредитного договору зафіксовано в заяві позичальника, умовах надання банківських послуг, правилах користування платіжною карткою по тарифах. Надав виписку по рахунку [PERSON]М за період з 01.02.2007 рокук по 14.12.2017 р. Із виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2015 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 11.11.2016 року до спливу строку позовної давності, як загальної так і спеціальної. Обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем при зверненні до суду не порушено. Зауважив, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов'язання за Договором. Тому посилання відповідача на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування є необгрунтованим. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоч про дату і час судового розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала суду заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову, справу розглянути у її відсутності, вказує, що позивачем пропущено строки позовної давності. Зазначила, що наявність заяви-анкети не свідчить про отримання нею кредитних коштів, розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки він є первинним обліковим бухгалтерським документом. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 07.02.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. 20.01.2012 року відповідач приєдналась до нових Умов та Правил надання банківських послуг шляхом підписання відповідної анкети-заяви і відповідно всі її подальші відносини з банком регулювались новими умовами. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді відновленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг підписаних 07.02.2007 року, п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг підписаних 20.01.2012 року позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг підписаних 07.02.2007 року, п. 1.1.2.6 Умов та Правил надання банківських послуг підписаних 20.01.2012 року, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п. 6.7 Умов та Правил надання банківських послуг підписаних 07.02.2007 року, п. 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг підписаних 20.01.2012 року, власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п. 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови і пункти, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Ця сума визначається Кредитодавцем у Анкеті-Заяві з якою ознайомлений клієнт. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п. 5.6 Умов та Правил надання банківських послуг підписаних 07.02.2007 року, п. 1.1.3.1.6 Умов та Правил надання банківських послуг підписаних 20.01.2012 року Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідачка [PERSON] не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала, в зв'язку з чим станом на 31.10.2016 року має заборгованість - 21710,98 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 672,38 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 15831,29 грн., заборгованості за пенею та комісією 3697,26 грн., а також штрафу 500,00 грн. (фіксована частина), 1010,05 грн. (процентна складова). До цього часу вказане зобов'язання не виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Оскільки відповідно до п. 1.7.31 Договору від 20.01.2012 року строк позовної давності по сплаті тіла кредиту, процентів, винагороди, пені, штрафів був збільшений до 50 років, тому клопотання відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення. Банківська виписка, яка надана суду представником банку має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: *касові, банківські документи; *повідомлення банків; *виписки банків; *корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 01.02.2007 року по 14.12.2017 року, вона 15.08.2013 року внесла останній платіж в терміналі самообслуговування в смт. Сутиски, пл. Перемоги, 9, в розмірі 300 грн., що свідчить про прийняття та часткове виконання нею умов кредитного договору. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростовано, свій розрахунок не надано, клопотань про призначення судово-економічної експертизи не надходило. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки № 4149437705092037 до останнього дня січня 2015 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 11.11.2016 року до спливу строку позовної давності, як загальної так і спеціальної. Обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов'язання за договором. А також згідно передостаннього абзацу підписаної позивачкою 20.01.2012 р. заяви-анкети зазначено "Я згодна з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком ДОГОВІР про надання послуг. Вона зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку" Тому посилання відповідача про те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування суд до уваги не бере. Згідно ст.141 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved