Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

ТОВ "Укрфінанс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.2018 року між ТОВ "Укрфінанс" та [PERSON] був укладений договір позики №2018-02-00726 (далі - Договір) відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до п. 3.1 Договору позичальник зобов`язується 17.03.2018 року повернути позикодавцю суму позики та сплатити відсотки за користування позикою, що в сумі складає 6200,00 грн. Відповідно до розділу 7 Договору при прострочені сплати відсотків більше ніж на три дні позичальник має сплатити позикодавцю єдиноразову винагороду у розмірі 250,00 грн, та у разі невиконання позичальником зобов`язань по погашенню позики у терміни вказані в Договорі, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Відповідач взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 09.01.2019 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача, було повідомлено шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2018 року між ТОВ "Укрфінанс" та [PERSON] був укладений договір позики №2018-02-00726 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. З розрахунку суми боргу по договору позики №2018-02-00726 від 06.03.2018 року укладеного між ТОВ "Укрфінанс" та [PERSON] вбачається, що заборгованість останнього складається з наступного: 5000 грн. 00 коп. тіло кредиту; 27000 грн. 00 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 26894 грн. 00 коп. нарахована пеня, 250 грн. 00 коп. штраф, та становить 59144,00 грн. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Всупереч цих вимог, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконує, що призвело до утворення заборгованості. Відповідно до п. 3.1 Договору, позичальник зобов`язується 17.03.2018 року повернути позикодавцю суму позики та сплатити відсотки за користування позикою, що в сумі складає 6200,00 грн. Згідно розділу 7 Договору, при прострочені сплати відсотків більше ніж на три дні позичальник має сплатити позикодавцю єдиноразову винагороду у розмірі 250,00 грн, та у разі невиконання позичальником зобов`язань по погашенню позики у терміни вказані в Договорі, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Позивач нарахував відповідачу штрафні санкції відповідно до Договору: 250,00 гривень штраф та одночасно 26894 грн. 00 коп. пені. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. У зв`язку з цим штраф у сумі 250,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача. Отже, заборгованість відповідача, без урахування суми штрафу, складає 58894,00 грн. Однак, позивач просить стягнути з відповідача не всю суму заборгованості, а лише 57644,00 грн. Враховуючи, що формування змісту та обсягу\~позовних вимог\~є диспозитивним правом позивача і суд не може виходити за межі позовних вимог, позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved