Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

В вересні 2019 року АТ "Креді Агріколь Банк" (правонаступник ПАТ "Креді Агріколь Банк") звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просило суд: стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за комплексним договором №4/3241120 від 24 квітня 2018 року (далі по тексту - кредитний договір) у сумі 111 829,38 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2018 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачці був наданий кредит в сумі 104600,00 грн., строком з 24 квітня 2018 року до 23 квітня 2023 року зі сплатою 15% річних та комісійної винагороди в розмірі 2,3% в місяць від суми кредиту. Однак, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за договором і в термін, встановлений договором, не здійснює, заборгованість не повертає. Станом на 28 серпня 2019 року заборгованість відповідачки за договором становить 111 829,38 грн. та складається з: 87 360,80 грн. - заборгованість за кредитом; 3 461,48 грн. - заборгованість за відсотками; 19 223,79 грн. - заборгованість за комісією; 1 783,31 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому вказано, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідачка в судове засіданні не з`явилась; про час та місце розгляду справи сповіщалась у встановленому законом порядку; відзив на позов не надіслала; заяв про розгляд справи за її відсутності чи оголошення по справі перерви до суду не надіслала; причини неявки суду не сповістила. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст. ст. 280, 282 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 24 квітня 2018 року між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] було укладено комплексний договір № 4/3241120, відповідно до п.1.1 якого, банк (ПАТ "Креді Агріколь Банк") надав позичальнику ( [PERSON] ) кредит у сумі 104 600,00 грн., строком на 60 місяців з 24 квітня 2018 року до 23 квітня 2023 року (включно). За користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 15,00 % річних та комісійну винагороду у розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. договору (п. 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору). Кредит надається на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно договору та Правил надання споживчого кредиту в ПАТ "Креді Агріколь Банк" та умов страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку. Перерахування коштів підтверджується меморіальними ордерами від 24 квітня 2018 року №22329192-3 та №22329192-1. Пунктом п. 3.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання ( ч.1 ст.625 ЦК України ). Так, відповідно до п.2.3.4. Правил у разі несплати Позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії, згідно з умовами Кредитного договору протягом 30 днів, Банк направляє Позичальнику письмове Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій. Згідно п.п. 2.3.5, 2.3.6. Правил, невиконання зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення повідомлення банком, дає право банку вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. Якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги банком не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно позивальника в порядку, передбаченому чинним законодавством України. 08 травня 2019 року позивач направив на адресу відповідачки лист-повідомлення №10451/1667 від 02 травня 2019 року про виникнення заборгованості за комплексним договором №4/3241120 від 24 квітня 2018 року та пропозицію щодо добровільної сплати виниклої кредитної заборгованості. 07 червня 2019 року позивач направив на адресу відповідачки Вимогу щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за Комплексним договором №4/3241120 від 24 квітня 2018 року. Вищезазначені лист та вимога з боку відповідачки були залишені без задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка прийняті на себе зобов`язання по комплексному договору №4/3241120 від 24 квітня 2018 року належним чином не виконала, а тому вимоги банку підлягають задоволенню. Позивачем доведено, що заборгованість за комплексним договором становить 111 829,38 грн. та складається з: 87 360,80 грн. - заборгованість за кредитом; 3 461,48 грн. - заборгованість за відсотками; 19 223,79 грн. - заборгованість за комісією; 1 783,31 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди, про що свідчить розрахунок заборгованості станом на 28 серпня 2019 року. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624 ЦК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за комплексним договором не виконує, а тому, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за комплексним договором у розмірі 111 829,38 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved