Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою про відшкодування збитків. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 28.10.2014 року по 14.04.2015 року відповідач по справі [PERSON] працював на посаді майстра лісу Пирятинського лісництва ДП "Рава-Руське лісове господарство". 28.10.2014 року між ДП "Рава-Руське лісове господарство"та [PERSON] був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, який був підписаний директором ДП "Рава-Руський лісгосп " та [PERSON] Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 06.04.2015 року у справі №444/763/15-к, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Даним вироком сулду встановлено те, що [PERSON], перебуваючи на посаді майстра лісу Пирятинського лісництва ДП "Рава-Руське лісове господарство", будучи зобов'язаним у відповідності до п.2.6, п.2.12, розділу II, посадової інструкції, затвердженої директором ДП "Рава-Руське лісове господарство" 02 січня 2009 року, ст.ст.86,89 Лісового кодексу України вживати заходів і дій щодо недопущення самовільних рубок лісу та інших обов'язків, пов'язаних з доглядом і охороною ввірених лісових угідь, являючись матеріально-відповідальною особою, в осінньо-зимовий період 2014 року, а саме в період часу з 11.11.2014 року по 16.12.2014 року, неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, допустив самовільну рубку 41 дерева, а саме в кварталі №25 виділ 8 (11 дерев), №26 виділ 33 (1 дерево), №27 виділ 22 (1 дерево) , №28 виділ 11 (10 дерев) , виділ 14 (2 дерева), №30 виділ 1 (2 дерева), виділ 7 (3 дерева), виділ 11 (7 дерев), виділ 18 (4 дерева), загальною кубомасою 30,7 м.куб на загальну суму 79 128,14 грн., в кварталах №25,26,27,28,30 Пирятинського лісництва ДП "Рава-Руське лісове господарство", внаслідок чого було заподіяно істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам в особі Пирятинського лісництва ДП "Рава-Руське лісове господарство" та навколишньому природному середовищу на території Жовківського району . Таким чином, обвинувачений [PERSON], вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотної шкоди, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.367 КК України. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ДП "Рава-Руськелісове господарство" завданих збитків у розмірі 79 128 грн. 14 коп. та стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, однак на адресу суду подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Просить позов задоволити та справу розглядати за відсутності представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, повідомив що викладені у позовній заяві обставини відповідають дійсності . Додаткових пояснень суду не надав. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із вимогами ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду , заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов"язків. Відповідно до п.1,3 ч.1 ст.134 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, якщо між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 КЗпП України, укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей, а також у випадках, коли шкоди завдвно діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Як вбачається із копії вироку Жовківського районного суду Львівської області від 06.04.2015 року , відповідача [PERSON] засуджено та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України і призначено йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах , установах, організаціях незалежно від форм власності на строк 1 (один) рік .На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого [PERSON] від відбування , призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік - не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов'язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати засудженого [PERSON] не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Із посадової інструкції майстра лісу затвердженої директором ДП "Рава-Руське лісове господарство" від 02.01.2009 року та із якою ознайомлений відповідач [PERSON], про що останній особисто розписався , із глави IV вбачається, що майстер лісу несе відповідальність : за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов"язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством про працю. За правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України. За завдану матеріальну шкоду - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України. Із копії наказу (розпорядження) 95-к від 27.10.2014 року , вбачається що [PERSON] прийнятий на роботу 28.10.2014 року на посаду майстер лісу Пирятинського лісництва. Із копії наказу №47-к (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) , вбачається що 14.04.2015 року [PERSON] на підставі ст.36 п.1 КЗпП України звільнений з посади майстра лісу Пирятинського лісництва. 28.10.2014 року між ДП "Рава-Руське лісове господарство"та [PERSON] був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, який був підписаний директором ДП "Рава-Руський лісгосп " та [PERSON] З розрахунку розмірів лісопорушення та збитків нанесених лісовому господарству вбачається, що сума завданої шкоди внаслідок вчинення службової недбалісті, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотної шкоди, лісопорушення становить 79 128 грн. 14 коп., що підтверджується вироком Жовківського районного суду Львівської області від 06.04.2015 року у справі №444/763/15-к, який набрав законної сили. Відповідно до норми ст. 1166 ЦК України, та ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст.105 Лісового кодексу України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особи, які нанесли шкоду навколишньому природному середовищу порушенням природоохоронного законодавства несуть цивільну відповідальність і зобов'язані в повному обсязі відшкодувати нанесену ними шкоду. Правовою підставою відшкодування шкоди є склад цивільного правопорушення, необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України, а згідно ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із пояснень наданих відповідачем [PERSON] в судовому засіданні по справі та письмових пояснень, які знаходяться в протоколі про лісопорушення , вбачається що відповідач свою провину визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадження, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України , якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ДП "Рава-Руське лісове господарство" .

Outcome: approved