Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У вересні 2014 року позивач приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-Страхування" (далі - ПрАТ "ПРОСТО-Страхування") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 грудня 2013 року на пр-ті Оболонському в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES BENZ Sprinter, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2101, д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 06 грудня 2013 року, автомобіль MERCEDES BENZ Sprinter, д.р.н. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля, яким є [PERSON], складає 7922,50 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля ВАЗ 2101, д.р.н. [NUMBER], була застрахована у ПрАТ "ПРОСТО-Страхування", страховик сплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 7412,50 грн. З огляду на те, що водій забезпеченого транспортного засобу у строк, визначений чинним законодавством, не повідомив страховика ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" про настання страхового випадку, позивач на підставі п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просив стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 7412,50 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2013 року на пр-ті Оболонському в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES BENZ Sprinter, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2101, д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] (а. с. 8, 9). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а. с. 10). Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 06 грудня 2013 року за участю автомобіля MERCEDES BENZ Sprinter, д.р.н. [NUMBER], та автомобіля марки ВАЗ 2101, д.р.н. [NUMBER], є водій [PERSON] Внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль MERCEDES BENZ Sprinter, д.р.н. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику згаданого транспортного засобу становить 7922,50 грн, що підтверджується ремонтною калькуляцією від 16 грудня 2013 року (а. с. 17-18). П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Однак, як вбачається з матеріалів справи, цивільна відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля ВАЗ 2101, д.р.н. [NUMBER], була застрахована ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 серпня 2013 року АС/6113037. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складав 100000,00 грн, франшиза за договором - 510,00 грн (а. с. 3). Згідно з п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З наведеного вбачається, що обов'язок сплатити потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (за вирахуванням франшизи) покладається на ПрАТ "ПРОСТО-Страхування". 07 грудня 2013 року потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" з заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 4-8). Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES BENZ Sprinter, д.р.н. [NUMBER], та автомобіля ВАЗ 2101, д.р.н. [NUMBER], яка трапилась 06 грудня 2013 року, була визнана ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" страховою подією, про що було складено страховий акт від 25 січня 2014 року №91888, та прийнято рішення про виплату потерпілому страхового відшкодування у сумі 7412,50 грн (а. с. 20). На виконання умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 серпня 2013 року № АС/6113037 ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" сплатило потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 7412,50 (а. с. 21, 22). П. п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, покладено обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Однак [PERSON], водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не виконав обов'язку щодо своєчасного повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Жодних доказів на спростування цих обставин відповідач суду не надав. За приписами п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Оскільки водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, [PERSON] протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди не повідомив у письмовій формі страховика ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" про дорожньо-транспортну пригоду, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь позивача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 7412,50 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 979-983, 988, 989 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 12, 22, 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved