Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

В травні 2017 року позивач Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (надалі ПАТ КБ "Приват Банк") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 634.57грн. Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] 21.05.2013 року отримав кредит у розмірі 5000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 18.04.2017 року виникла заборгованість - 11634.57 грн. В подальшому позивачем позов до [PERSON] був уточнений. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором позивачем було перерахована заборгованість відповідача станом на 02.10.2017 року, яка становить - 9424.07 грн., та підлягає стягненню разом з витратами на сплату судового збору у розмірі 1 600.00грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, разом з уточненою позовною заявою надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі та у разі неявки належно повідомленого відповідача, ухвалити заочне рішення по справі ( а.с.31). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Негрецька А.Л., в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та день слухання справи - поштою, відповідач рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за його особистим підписом. Не погодившись з позовними вимогами позивача відповідачем [PERSON] до суду були надані заперечення, якими він повідомив, що сплачував заборгованість, а остання сума внесена ним на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» складала 6996грн., на погашення чого пішли зазначені кошти йому не відомо, як і невідомо те, чи сума боргу 11634,57грн. включає в себе сплачений позивачем судовий збір чи ні. А також клопотання, відповідно до якого відповідач зазначив, що прострочені проценти за користування кредитом значно більші ніж 50% та просить суд врахувати його матеріальне становище, утримання матері пенсіонерки похилого віку, те, що він при першій можливості намагається потрохи сплачувати заборгованість, скасувати штрафні санкції та розмір процентів за прострочення кредиту до 50% від заявленої суми. Судові засідання провести за його відсутністю та відсутністю його представника.(а.с.46-48;93-98). Позивачем на заявлені відповідачем заперечення було надано письмові пояснення, відповідно до яких вони пояснили, що як видно з розрахунку заборгованості та виписці по рахунку відповідачем було допущення прострочення платежу, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Кошти, які були внесені відповідачем в рахунок погашення заборгованості вже після звернення до суду з позовом спрямовані на погашення боргу в порядку встановленому умовами договору та чинним законодавством. Тому банк ініційовано зробив перерахунок заборгованості за договором та надав до суду уточнену позовну заяву. Так сума боргу складає 9424.07 грн., витрати на сплату судового збору складають 1 600.00грн. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши подані документи та матеріали, заяви сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву №б/н від 21.05.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00гнр., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. З уточненої позовної заяви вбачається, що щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо закон, ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Ч. 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицією банку відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами банку. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. cт.642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Щодо порядку внесення змін до умов договору: Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов'язки: - у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; - у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору). На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 Договору. Щодо обґрунтування передумов порушення: ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча cт. 629 ЦК України визначено, що договір є. обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до cт.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідач зобов'язався: - на підставі п.2.1.і.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; - слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (утому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов'язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі мінімального обов'язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку з розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів. Щодо порядку розрахунків: Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язуєте надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору - Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашеній суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 гри. за кредитними картками, відкритим у валюті ІІБО) + 5% від суми позову. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 02.10.2017 року має заборгованість - 9424,07 грн., з яких: - 0,00 грн. - тіло кредиту; - 3529,79 грн. - нараховано процентів за користуванням кредитом; ф - 4969,32 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 424,96 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 1.1.7.11. Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43. Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Щодо заборгованості по кредиту: Згідно ст. 57 ЦПК України: «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів". Відповідно ст. 58 ЦПК України: «Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування". Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України «обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування". Позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження заборгованості відповідача за кредитним договором був наданий розрахунок заборгованості.(а.с.59-62). Так, з пояснень позивача судом встановлено, що згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитної карти "Універсальна" відповідач повинен був вносити щомісячний платіж в розмірі 7% від суми заборгованості та з 01.04.2014 року - 5% від суми заборгованості. Як видно з розрахунку заборгованості та виписці по рахунку відповідачем було допущено прострочення платежу, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Кошти, які були внесені відповідачем в рахунок погашення заборгованості вже після звернення з позовом до суду спрямовані на погашення боргу, в порядку встановленому умовами договору та чинним законодавством. Банком було ініційовано перерахунок заборгованості за договором. На підтвердження зарахування коштів, а також всіх операцій по картрахунку після звернення до суду з позовом позивачем було надано виписку по рахунку.(а.с.64-74). Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Суд вважає не спроможними доводи відповідача (або представника відповідача) в частині необхідності зменшення розміру неустойки в зв'язку з скрутним матеріальним положенням та наявності матері інваліда, з огляду на наступне. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення . Судовим розглядом встановлено, що позовні вимоги заявлені до [PERSON], доказів того, що останній перебуває у скрутному матеріальному становищі та що до складу його родини входить мати [PERSON], матеріали справи не містять. Крім того, сума неустойки у вигляді штрафу не перевищує загального розміру боргового зобов'язання . Отже, сума неустойки у вигляді штрафу не перевищує загального розміру боргового зобов'язання та відсутні інші обставини, які мають істотне значення для зменшення її розміру, що є підставою для відмови у зменшенні її розміру. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в правовому висновку, що висловлений Верховним Судом України в постанові від 3 вересня 2014 року (справа N 6-100цс14), який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1 600.00 грн.

Outcome: approved