Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач ПАТ „Дельта Банк" звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.08.2011 року між ТОВ Комерційним Банком „Дельта" правонаступником котрого є Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-07023-280811. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7 199 грн. 08 коп. на придбання певного майна, зі сплатою відсотків, виходячи зі ставки 0,01% річних. [PERSON] зобов'язалась повернути суму отриманого кредиту, сплатити відсотки, виконати всі інші зобов'язання, згідно умов договору, однак зобов'язання нею виконані не були, тому позивач просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 847 грн. 85 коп., яка складається із заборгованості за сумою кредиту в сумі 3 893 грн. 15 коп.; заборгованості за відсотками у сумі 0, грн. 18 коп., заборгованості за комісіями у сумі 2 954 грн. 52 коп.; а також судові витрати, що пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач ПАТ „Дельта Банк" не з'явився, просить суд розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справу у порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не сповістила, про день і час слухання справи завчасно повідомлялась у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за її відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Так, судом встановлено, що 28.08.2011 року між ТОВ Комерційним Банком „Дельта" правонаступником котрого є Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-07023-280811. Відповідно до п. 1.1 договору, кредитор надав позичальнику грошові кошти у сумі 7 199 грн. 98 коп. на придбання певного майна. Відповідно до п.1.2 договору, кредит надався на строк 19 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 27.03.2013 року, на умовах, визначених договором. Згідно п.2.3 договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01%. Згідно п.2.5 договору, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 3,42% в місяць. Відповідно до п.3.2 договору, позичальник зобов'язався виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Відповідно до п.3.6 договору, у разі порушення строків сплати платежів, які включають заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, позичальник сплачує на користь кредитора штрафні санкції на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.10.1 договору, строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. Згідно до ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Однією з підстав виникнення зобов"язань, згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України є договори. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, станом на 14.04.2014 року [PERSON] має заборгованість за договором у розмірі 6 847 грн. 85 коп., яка складається із заборгованості за сумою кредиту в сумі 3 893 грн. 15 коп.; заборгованості за відсотками у сумі 0, грн. 18 коп., заборгованості за комісіями у сумі 2 954 грн. 52 коп. Судом встановлено та підтверджено наявними доказами по справі, що відповідачем [PERSON] порушені умови укладеного договору, вона ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договорами не погашає. Тому, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, а також того, що будь-яких заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування з боку відповідача не надано, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, та необхідності їх задоволення у повному обсязі. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved