Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідачів солідарно донараховану заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 1297619,71 грн., яка складається з простроченої заборгованості по відсотках та загальної суми по пені та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є Публічне акціонере товариств "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 710/08-МК від 19 вересня 2008 року, за яким банк надав позичальнику кошти в сумі 13385,00 доларів США зі сплатою за процентною ставкою 18,5% річних, зі строком повернення до 18 вересня 2013 року. З метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, 19 вересня 2008 року між банком і [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки № 02/710/08-МК, за якими поручителі зобов'язалися відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Позивач виконав свої зобов'язання, однак відповідач [PERSON] не виконував взяті на себе обов'язки по погашенню кредиту, тому банк звернувся до суду з позовом. Рішенням Рівненського районного суду від 09 березня 2010 року з відповідачів стягнуто солідарно заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 144633 грн. 11 коп. та судові витрати по справі. На даний час рішення суду по справі не виконано, тому проведено донарахування суми заборгованості за відсотками і нарахована загальна сума пені. Представник позивача, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", [PERSON]В в судове засідання не з'явився, хоча про дату місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від нього в судове засідання надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно і не повідомили суд про причини неявки, хоча про дату, місце і час розгляду справи вони були повідомлені своєчасно і належним чином, від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у їх відсутності. Суд вважає неявку відповідачів до суду неповажною і приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності. Тобто, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечував, вказавши про це у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 19 вересня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є Публічне акціонере товариств "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 710/08-МК, за яким банк надав позичальнику кошти в сумі 13385,00 доларів США зі сплатою за процентною ставкою 18,5% річних, зі строком повернення до 18 вересня 2013 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, 19 вересня 2008 року між банком і [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки № 02/710/08-МК, за якими поручителі зобов'язалися відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Позивач виконав свої зобов'язання, однак відповідач [PERSON] не виконував взяті на себе обов'язки по погашенню кредиту, в добровільному порядку кредит не погашав. Тому позивач звернуся до Рівненського районного суду з позовом і рішенням Рівненського районного суду від 09 березня 2010 року з відповідачів стягнуто солідарно заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 144633 грн. 11 коп. та судові витрати по справі. Рішення суду набрало законної сили і було звернуто до виконання. На даний час рішення суду по справі не виконано, тому проведено донарахування суми заборгованості за відсотками і нараховано загальну суму пені. Станом на 22 червня 2015 року за період з 17.11.2009 року по 05.01.2015 року донарахована загальна сума заборгованості 1297619 грн. 71 коп., яка складається із суми простроченої заборгованості по відсотках 12256,47 доларів США, що в еквіваленті становить 193270 грн. 62 копійки, загальної суми пені 1104349 грн. 09 коп. Сума донарахованої заборгованості підтверджується відповідним розрахунком, який долучений до матеріалів справи. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Стаття 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. А відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Стаття 598 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 7.3 кредитного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки судом встановлено, що з моменту винесення Рівненським районним судом рішення від 09.03.2010 року у справі № 2-922/10, яке на даний час не виконане, пройшов значний термін, то фактично рахується, що кредитні гроші перебувають у користуванні відповідачів, а тому банк правомірно нараховував відсотки на суму заборгованості за кредитним договором. Судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не припиняє правовідносин між банком і клієнтом і у кредитора зберігається право на отримання процентів, пені й інших витрат, передбачених договором. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позивач має право на стягнення донарахованих відсотків за кредитним договором з 17.11.2009 року, моменту стягнення заборгованості за рішення суду і до 05.01.2015 року, що зазначено в позові, тобто в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, а отже позов підлягає до задоволення і сума заборгованості по процентах підлягає стягненню. До того, стягнення має бути проведено як з боржника, так і з поручителя, тобто суму заборгованості необхідно стягнути з відповідачів солідарно. Що стосується стягнення загальної суми пені, яка становить 1104349,09 грн., то суд вважає, що сума пені підлягає до стягнення частково. Хоча відповідачі проявили байдужість до даного спору, не з'явилися в судове засідання за викликом суду, проігнорували своє процесуальне право, ніяким чином не відреагували на позов, не подали своїх заперечень, тобто самоусунулися від вирішення спору, але суд вважає, що сума пені є неналежно визначеною. В позові вказано загальну суму пені, а що означає "загальна сума пені" в позові не зазначено, за який вона період нарахована також не вказано, не вказано чи вже стягувалася пеня за попереднім рішенням суду. Якщо рахувати, що загальна сума пені розрахована за період з 17.11.2009 року до 05.01.2015 року, то за такий період стягувати пеню неможливо, оскільки відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена позовна давність в один рік. На думку суду загальна сума пені є необґрунтованою, не зрозуміло яким чином обрахованою і за який період, тому суд вважає, що пеню у вказаному розмірі неможливо стягувати. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки загальна сума пені (1104349,09 грн.), яку просить стягнути позивач значно перевищує розмір збитків, сума пені є не співрозмірною сумі вже стягнутої з відповідачів заборгованості за кредитним договором згідно рішення суду від 09.03.2010 року (144633,11 грн.) навіть разом із сумою донарахованих відсотків (193270,62 грн.), які стягуються за даним рішенням суду, то суд вважає, що є підстави зменшити розмір пені, оскільки позивач зловживає своїм правом на стягнення пені. Тому сума пені підлягає до часткового стягнення, зокрема стягненню підлягає 50 000 грн. пені. В зв'язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] (основного позичальника) необхідно стягнути всю суму сплаченого позивачем при подачі позову судового збору (3654,00 грн.), оскільки солідарне стягнення судового збору не допускається.

Outcome: approved