Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.06.2013 року у розмірі 16700.70 грн.. Мотивуючи тим, що 26.06.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк умови договору виконав. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала. Станом на 31.01.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 16700.70 грн.. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає частково, просить зменшити суму пені. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26.06.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7, 10-33). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк свої зобов"язання згідно даного договору виконав, даний факт сторони не оспорюють. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала. Станом на 31.01.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 16700.70 грн., яка складається з наступного: - 1993.00 грн. - заборгованість за кредитом; - 10686.24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2750.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500 грн - штраф (фіксована частина), - 771.46 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6). Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована. Такими діями відповідачка порушила умови договору. Дане порушення є істотним, оскільки внаслідок завданої відповідачкою шкоди, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України ( далі ЦК України), зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов"язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовзується повернути кредит, та сплатити проценти. За таких умов позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідач не надав суду доказів виконання умов кредитного договору. Відповідно до ст. 548 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що розмір нарахованої позивачем неустойки значно перевищує розмір основного боргу (2750.00 грн. порівняно з 1993.00 грн.)., а також відповідачка подала до суду заяву про зменшення розміру пені. У зв"язку з цим та зважаючи на відносно невеликий розмір заборгованості, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до 1993 грн, до розміру основного боргу. В іншій частині позовна заява підлягає задоволенню повністю. Також підлягає частковому стягненню на користь позивача з відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1378 грн., оскільки його понесення підтверджене документально(а.с.2). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial