Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Страхової компанії "Наста" (далі - відповідач), третя особа: [PERSON] (далі - третя особа) про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги, які були уточнені в ході розгляду справи, обґрунтовані тим, що 22.05.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі -ДТП) автомобіль "Toyota Land Cruiser", державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві приватної власності позивачу, зазнав технічних пошкоджень. Винною особою в даному ДТП визнано третю особу, згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2013 року. Цивільно-правова відповідальність третьої особи була застрахована у відповідача, відповідно до страхового полісу, з лімітом відповідальності 50000,00 грн. та франшизою - 1000,00 грн. Згідно акту виконаних робіт, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 184441,22 грн. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в сумі 49000,00 грн. та судовий збір - 490,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував . Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки не повідомили, заперечення на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2013 р., 22.05.2013 р. о 15.35 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Форд» д.н. [NUMBER], виїжджаючи із парковки не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н. [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Винною особою в даному ДТП визнано третю особу (а.с.43). Відповідно до акту виконаних робіт № 2013015706 від 19.07.2013 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 184441,22 грн. (а.с.13). Відповідно до ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Цивільно-правова відповідальність третьої особи була застрахована відповідача, згідно полісу № АЕ/0545074, з лімітом відповідальності у розмірі 50000,00 грн. та франшизою - 1000,00 грн. (а.с.48). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотків від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Із матеріалів справи вбачається, що позивач своєчасно повідомила відповідача про настання страхового випадку та подала відповідну заяву про страхове відшкодування (а.с.46-47). Згідно зі страховим актом № 3013-05-22/002 від 19.07.2013 р. та розрахунком до даного акту, розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи становить 4900,00 грн. (а.с.41,42). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, станом на день розгляду справи, відповідач страхове відшкодування позивачу у добровільному порядку не сплатив. Згідно з статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням доказам, враховуючи те, що позивач надала суду належні докази на підтвердження та обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 49000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 490,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved