Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі - банк) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11336720000, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 45 200 доларів США та зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21 квітня 2023 року згідно з графіком погашення кредиту, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом строку дії договору та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 11336720000 від 28.08.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №199012 від 21 квітня 2008 року, згідно якого відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначених кредитних договорів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконують. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 16 серпня 2016 року загальна заборгованість відповідачів становить 42 046 доларів США 01 центів, а саме: 34 335,20 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4 722,38 доларів США за строк з 06.01.2015 року по 16.08.2016 року; 7 710,81 доларів США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 7 306,63 доларів США за строк з 08.12.2014 року по 04.08.2016 року. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11336720000 від 21 квітня 2008 року в розмірі 42 046,01 доларів США та судовий збір у розмірі 15 839,87 грн. Представник позивача, Черепуха А.В., який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 21 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (17 вересня 2008 року найменування банку було змінено на публічне акціонерне товариство у зв'язку зі зміною його типу) і [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір № 11336720000, згідно якого банк надав, а відповідачка отримала кредит у розмірі 45 200 доларів США, на строк кредитування до 21 квітня 2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних. Відповідно до п.1.5 кредитного договору банк надав позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника для подальшого їх використання за цільовим призначенням. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 11336720000 від 21.04.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №199012 від 21 квітня 2008 року, за умовами якого відповідач [PERSON] зобов'язується відповідати перед позивачем за виконання відповідачкою [PERSON] зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за його користування, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначених кредитним договором. Однак відповідачі всупереч умовам кредитного договору не здійснюють платежів для погашення суми заборгованості за кредитом та нарахованими процентам, чим порушують взяті на себе договірні зобов'язання. Приписами статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з нормами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав належним чином. Позичальнику [PERSON] було видано кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наявними в матеріалах справи документами, а саме довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом підтверджено, що позичальником не здійснювались платежі згідно умов кредитного договору. Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" суб'єктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у зв'язку з встановленим фактом порушення відповідачами його умов. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, частиною 2 ст.553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно розрахунку публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", розмір заборгованості [PERSON], [PERSON] за кредитним договором від 21 квітня 2008 року станом на 16 серпня 2016 року становить: 42 046,01 доларів США, з яких - 34 335,20 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4 722,38 доларів США за строк з 06.01.2015 року по 16.08.2016 року; - 7 710,81 доларів США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 7 306,63 доларів США за строк з 08.12.2014 року по 04.08.2016 року. Судом визнається правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості за кредитом та відсотками за його користування, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Згідно умов кредитного договору, валютою кредитування був долар США. Відповідно до положень п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 р. у справі №6-145цс14, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. З урахуванням матеріалів справи, суд вбачає передбачені законом підстави для стягнення заборгованості із відповідача в іноземній валюті - доларах США. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 60 ЦПК України, докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд визнає, що відповідачі [PERSON], [PERSON] належним чином не виконали обов'язки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на користь позивача необхідно стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] суму боргу в розмірі 42 046,01 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, в рівних частках з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає стягнення на користь позивача судовий збір у сумі 15 839 грн. 84 коп., сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується платіжним дорученням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved