Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

21.10.2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 01.12.2016 року за клопотання представника відповідачів до участі у справі притягнуто ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в якості третьої особи. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 квітня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк „Надра" та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №16/2007/0232Фап, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти: - Кредит на придбання автотранспортного засобу марки Chevrolet Aveo SF69Y, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], у сумі 13 643,56 доларів США 56 центів, - відновлювальна траншева кредитна лінія на витрати, пов'язані з оформленням автотранспортного засобу з лімітом 2 558,93 доларів США 93 цента. В рамках Кредитної лінії 02.04.2007р. Позичальнику було надано 624,88 долари США 88 центів. В подальшому Кредитною лінією Позичальник не користувався. В якості забезпечення для виконання зобов'язань щодо погашення Кредиту та Кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених Договором, а також можливих штрафних санкцій, Позичальник передає [PERSON] в заставу автотранспортний засіб марки Chevrolet Aveo SF69Y, 2007 гоку випуску, державний номер [NUMBER]. Для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь [PERSON] Євгенівна 02.04.2007р. укладає з банком поруку, за якою вона безвідривно та безспірно зобов'язалась відповідати перед [PERSON] за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань. 30 січня 2009 року Позичальник звернувся з заявою про подовження строку Договору на 36 місяців. В той же день з Позичальником була укладена Додаткова угода №1 до Договору "Автопакет" №16/2007/0232Фап від 02.04.2007р., відповідно до якого строк кредиту подовжено до 02 квітня 2015 року. В зв'язку з подовженням строку договору сума щомісячного мінімально необхідного платежу склала 193,98 дол. США. Також 30.01.2009р. з Поручителем була укладена додаткова угода №1 до Договору поруки № 16/2007/0232Фап від 02.04.2007р. 01 квітня 2010 року Позичальник та Поручитель звернулись до [PERSON] з проханням про реструктуризацію кредитної заборгованості. 30 квітня 2010 року з Позичальником була укладена Додаткова угода №1 до Договору "Автопакет" №16/2007/0232Фап від 02.04.2007р., відповідно доя якого булі здійснено реструктуризацію кредитної заборгованості шляхом лонгації (подовження) терміну кредитування на 12 місяців з відстрочкою по виплаті тіла кредиту строком на 12 місяців. Також 30.04.2010р. з Поручителем була укладена додаткова угода №2 до Договору поруки № 16/2007/0232Фап від 02.04.2007р. Незважаючи на умови Договору, Позичальник не виконує своїх обов'язків по погашенню кредиту. На підставі викладеного, у Відповідача станом на 12.09.2016р. утворилась заборгованість за договором, яка складається з: заборгованість за кредитом 2 976,92 дол. США, що складає 79 409,00 грн. (в еквіваленті по курсу НБУ на 12.09.2016 р.) заборгованість по сплаті відсотків 582,38 дол. США, що складає 15 534,92 грн. (в еквіваленті по курсу НБУ на 12.09.2016 р.) , пеня за прострочення сплати кредиту 1 263,40 дол. США, що складає 33 701,05 грн. (в еквіваленті по курсу НБУ на 12.09.2016 р.) Загальна сума заборгованості за договором «Автопакет» №16/2007/0232Фап від 22,04.2007р. станом на 12.09.2016р. складає 4 822,70 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2016р. становить 128 644,97 грн. Позивач просить суд стягнути з солідарно з гр. [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного онерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №16/2007/0232Фап від 02.04.2007р. станом на 12.09.2016р. в розмірі 4822,70 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2016р. становить 128 644,97грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, в позовній заяві просить суду справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, не надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. У судовому засіданні 20.12.2016 року представник відповідачів проти позову заперечував, зазначаючи, що порука [PERSON] припинилася, а щодо вимог до [PERSON] зазначав, що предмет застави-автомобіль було викрадено, а тому Банк мав відшкодувати вартість втраченого предмета застави за рахунок страхового відшкодування. У судове засідання представник третьої особи не зявився, повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Судом встановлено та матеріалами справи доведено, що 02 квітня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк „Надра" та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №16/2007/0232Фап, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти: - Кредит на придбання автотранспортного засобу марки Chevrolet Aveo SF69Y, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], у сумі 13 643,56 доларів США 56 центів, - відновлювальна траншева кредитна лінія на витрати, пов'язані з оформленням автотранспортного засобу з лімітом 2 558,93 доларів США 93 цента. В рамках Кредитної лінії 02.04.2007р. Позичальнику було надано 624,88 долари США 88 центів. В подальшому Кредитною лінією Позичальник не користувався. Згідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, вставлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Кредитний договір було підписано посадовою особою ПАТ КБ "Надра" та особисто [PERSON], що підтверджує його узгодженість сторонами та необхідність виконання сторонами. Відповідно до п.1.1.4. Кредит надано Позичальнику строком до 02 квітня 2012 р. Відповідно до п.1.1.2. Договору відсотки за користування Кредитом розраховуються [PERSON] на підставі відсоткової ставки у розмірі 13,90 % річних. Нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Відповідно до п.1.2.3 Договору відсотки за користування Кредитною лінією розраховуються [PERSON] на підставі відсоткової ставки у розмірі 20,28 % річних. Нарахування відсотків за користування Кредитною лінією здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення Кредитної лінії. Відповідно до п.п. 2.2.1 Договору повернення Кредиту та сплата передбачених Договором відсотків здійснюється безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний (картковий) рахунок №2625 78009615 шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 320,43 дол. США. Згідно до п.п. 2.2.2 Договору повернення коштів, отриманих в рамках Кредитної лінії, та сплачує [PERSON] передбачені відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якої складає в доларах США. Згідно до п.2.2.3 Договору, Позичальник вносить чергові мінімальні платежі по Кредиту та Кредитній лінії щомісячно до 18 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання с поточного рахунку за рахунок заборгованості до 20 числа поточного місяця. Тобто днем настання прострочення (у разі несвоєчасної сплати) є 21 число поточного місяця. В якості забезпечення для виконання зобов'язань щодо погашення Кредиту та Кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених Договором, а також можливих штрафних санкцій, Позичальник передає [PERSON] в заставу автотранспортний засіб марки Chevrolet Aveo SF69Y, 2007 гоку випуску, державний номер [NUMBER]. Для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь [PERSON] Євгенівна 02.04.2007р. укладала з банком поруку, за якою вона безвідривно та безспірно зобов'язалась відповідати перед [PERSON] за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань. 30 січня 2009 року Позичальник звернувся з заявою про подовження строку Договору на 36 місяців. В той же день з Позичальником була укладена Додаткова угода №1 до Договору "Автопакет" №16/2007/0232Фап від 02.04.2007р., відповідно до якого строк кредиту подовжено до 02 квітня 2015 року. В зв'язку з подовженням строку договору сума щомісячного мінімально необхідного платежу склала 193,98 дол. США. Також 30.01.2009р. з Поручителем була укладена додаткова угода №1 до Договору поруки № 16/2007/0232Фап від 02.04.2007р. 01 квітня 2010 року Позичальник та Поручитель звернулись до [PERSON] з проханням про реструктуризацію кредитної заборгованості. 30 квітня 2010 року з Позичальником була укладена Додаткова угода №1 до Договору "Автопакет" №16/2007/0232Фап від 02.04.2007р., відповідно до якого булі здійснено реструктуризацію кредитної заборгованості шляхом лонгації (подовження) терміну кредитування на 12 місяців з відстрочкою по виплаті тіла кредиту строком на 12 місяців. Також 30.04.2010р. з Поручителем була укладена додаткова угода №2 до Договору поруки № 16/2007/0232Фап від 02.04.2007р. Кінцевий термін повернення кредиту 01 квітня 2016 року. Незважаючи на умови Договору, Позичальник не виконує своїх обов'язків по погашенню кредиту. На підставі викладеного, у Відповідача станом на 12.09.2016р. утворилась заборгованість за договором, яка складається з: заборгованість за кредитом 2 976,92 дол. США, що складає 79 409,00 грн. (в еквіваленті по курсу НБУ на 12.09.2016 р.) заборгованість по сплаті відсотків 582,38 дол. США, що складає 15 534,92 грн. (в еквіваленті по курсу НБУ на 12.09.2016 р.) , пеня за прострочення сплати кредиту 1 263,40 дол. США, що складає 33 701,05 грн. (в еквіваленті по курсу НБУ на 12.09.2016 р.) Загальна сума заборгованості за договором «Автопакет» №16/2007/0232Фап від 22,04.2007р. станом на 12.09.2016р. складає 4 822,70 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2016р. становить 128 644,97 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч. 1ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1,2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідач [PERSON] порушив умови договору, не виконавши свої зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Посилання [PERSON] на ті обставини, що предмет застави було викрадено і банк мав відшкодувати вартість предмета застави за рахунок страхових виплат ПАТ «Українська пожежна страхова компанія» не виключають його обовязку виконати взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Щодо вимог до [PERSON] то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно із ч.4 ст.559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, коли кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст.251 та ч.2 ст.252 ЦК). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п.5,3 договору поруки) про його дію до повного виконання зобовязань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків. Разом з тим позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК). При цьому відповідно до чч.1 та 5 ст.261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо порука припинилась (у тому числі й на підставі непредявлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання), інститут позовної давності не застосовується, тому що право кредитора на предявлення вимоги до поручителя та обовязок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобовязання припинилися. Отже, непредявлення кредитором вимоги до поручителя протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання в разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, й обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням. У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений: строком повного погашення кредиту є 01.04.2016 року. За таких обставин у банку виникло право предявити позов до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 02.04.2016 року і протягом наступних 6 місяців. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Судом встановлено, що боржник зобовязався повернути кредит до 01.04.2016 року. Оскільки банк звернувся до поручителя з позовом 21.10.2016 року, тобто із пропуском зазначеного в ч.4 ст.559 ЦК 6-місячного строку, є підстави для відмови в позові до [PERSON] у звязку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Така правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 14.09.2016 №6-1451цс16 Враховуючи ті обставини, що судом встановлено, що порука [PERSON] перед [PERSON] за договором поруки припинена згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України підстав для покладення на поручителя [PERSON] відповідальності за невиконання умов договору позичальником суд не вбачає, а відтак, в частині вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити. З підстав ст. 88 ЦПК України на користь банку необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial