Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

У березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фінанс Банк», [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, ТОВ «ЕКО ФУД», ТОВ «ЕКІ ЛОГІСТІК» про визнання правочину недійсним. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON]. є власником нежитлового будинку літ. "А", загальною площею 3863,5 кв.м. по [ADDRESS]. 10.07.2006 р. між [PERSON] і [PERSON] укладено договір купівлі - продажу нежитлового будинку літ. "А" по [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2008 р. було визнано право власності на дане нерухоме майно за [PERSON] Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2008 p., як правовстановлюючій документ було зареєстровано у передбаченому законом порядку. Невідомі особи підробили акт проведення прилюдних торгів нерухомого майна від 26.12.2011 року. На підставі вказаного підробленого акту було видано свідоцтво на дане нерухоме майно про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) від 13.03.2012 року на ім'я [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 990. 08.05.2012 року [PERSON] і [PERSON] уклали договір купівлі-продажу. Відповідно до договору [PERSON] продав, а [PERSON], купив нерухоме майно. В кримінальній справі № 60-3574 порушеною прокуратурою Шевченківського району м. Києва, яка розслідується Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві встановлено, що фотокартки в паспортах на ім'я [PERSON] і [PERSON] переклеєні. В подальшому особа яка дія за паспортом [PERSON] передала нерухоме майно до складу статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «РКК», після чого продала свою долю за 10 грн. [PERSON] і вийшла зі складу учасників. 31.05.2013 року між ПАТ "ФІНАНС БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1305-Ф на суму 6500000,00 грн. строк до 20.05.2016 року. 31.05.2013 р. між ПАТ "ФІНАНС БАНК" та ТОВ "РКК" було укладено договір іпотеки № 5153 за яким ТОВ "РКК" передало нерухоме майно в іпотеку ПАТ "ФІНАНС БАНК". Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2013 р. залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.05.2013 року і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.10.2014 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шпитковська Сабіна Валеріївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Есталіна Анатоліївна, про визнання правочинів недійсними позов задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від тридцятого березня дві тисячі дванадцятого року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шпитковською С.В., яке посвідчує, що [PERSON] належить на праві власності нерухоме майно, зареєстроване в реєстрі за № 990. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2013 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.12.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2015 року у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "РКК", Публічне акціонерне товариство "ФІНАНС БАНК", треті особи без самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус КМНО Верповська Олена Володимирівна, позов задоволено частково. Суд вирішив витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "РКК" на користь [PERSON] нерухоме майно. При цьому суд відмовив у визнанні за [PERSON] права власності на нерухоме майно, з мотивів того, що нерухоме майно належить йому на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2008 і він права власності не втрачав. Отже, [PERSON]. є єдиним власником нерухомого майна і він вказане право не відчужував і не втрачав. Тимчасово незаконними володільцями нерухомого майна стали [PERSON], [PERSON] і ТОВ «РКК». [PERSON]. витребував, як власник своє Нерухоме майно у ТОВ «РКК» на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2013 року по справі № 761/5858/13-ц. Державним реєстратором ГУЮ у. Києві внесені відповідні зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме, 31.07.2014 року поновлено [PERSON]. у праві власності. Право власності за ТОВ «РКК» скасовано. В зв 'язку з цим, договір іпотеки № 5153 від 31.05.2013 р. укладений між ПАТ "ФІНАНС БАНК" та ТОВ "РКК" щодо нерухомого майна є нікчемним. Укладенням договору іпотеки № 5153 від 31.05.2013 р. було порушено конституційне право приватної власності [PERSON]. на свободу розпорядження своїм нерухомим майном та непорушність його права власності. Дарницький районний суд міста Києва і Апеляційний суд міста Києва був позбавлений можливості застосувати наслідки нікчемності договору іпотеки, тому що ГІАТ «ФАНАНС БАНК» приховав вищевказані факти від суду при тому, що був учасником вказаних судових розглядів. Це мало наслідком ухвалення наступних судових рішень. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2014 р. по цивільній справі № 753/4952/14-ц за позовом ПАТ «ФІНАНС БАНК» до [PERSON], ТОВ «РКК» про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки позов задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 22.07.2013 року рішення Дарницького районного суду м Києва від 10 червня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову до ТОВ «РКК» про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено нове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1305-Ф від 31.05.2013 р. станом на 11.03.2014 р. в сумі 6 518 533, 40 грн. звернути стягнення на виробничий комплекс (літера А), що знаходиться за адресою [ADDRESS], площею 3 863,5 кв.м. (номер земельної ділянки 88: 147: 0054), та належить ТОВ «РКК» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 квітня 2013 року, індексний номер 2599820, виданого реєстраційною службою Головного управління юстиції у місті Києві. на користь Публічного акціонерного товариства «ФІНАНС БАНК» шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, яка буде встановлення на підставі відповідної оцінки на час проведення продажу. ПАТ «ФІНАНС БАНК» достовірно знаючи з вищевказаних судових рішень, що ТОВ «РКК» було неправомірним володільцем нерухомого майна вирішив повторно ввести Дарницький районний суд міста Києва в оману і подав заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2015 р. боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «РКК» замінено на громадянина Ірландії [PERSON], а також застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки із застосуванням процедури продажу передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». 06.03.2015 р. між ПАТ «ФІНАНС БАНК» і [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Верповською Оленою Володимирівною реєстраційний № 1317. За вказаним договором купівлі-продажу належне [PERSON] нерухоме майно було в рівних долях зареєстровано за покупцями. Договір купівлі-продажу від 06.03.2015 р. реєстраційний № 1317 с нікчемним з наступних підстав. Договір іпотеки № 5153 від 31.05.2013 р. є нікчемним, а тому ПАТ «ФІНАНС БАНК» не мав права на розпорядження нерухомим майном. Укладенням договору купівлі-продажу від 06.03.2015 р. реєстраційний № 1317 було порушено конституційне право приватної власності [PERSON]. на свободу розпорядження своїм нерухомим майном та непорушність його права власності. Договір купівлі-продажу від 06.03.2015 р. реєстраційний № 1317 є недійсним з наступних підстав. ПАТ «ФІНАНС БАНК» не повідомило [PERSON]. про намір укласти договір купівлі-продажу від 06.03.2015 р. реєстраційний № 1317. Оскільки, укладення договору купівлі-продажу від 06.03.2015 р. реєстраційний №1317 суперечить ст. 38 Закону України, то в силу положень ст.ст. 203, 215 ЦК України він є недійсним. Окрім цього, нотаріус Верповська О.В. оформила договір купівлі-продажу на підставі рішення Дарницького суду, яке не набрало законної сили, а також, за наявності арешту в ЄДР, який вона сама наклала 31.05.2013 року за нікчемним договором іпотеки. Тому позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений між Публічним акціонерним товариством «ФІНАНС БАНК» і [PERSON], [PERSON] і [PERSON] 06.03.2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №1317 з усіма додатками до нього; судові витрати покласти на відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. Представники відповідачів Публічного акціонерного товариства «Фінанс Банк», [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти вимог позову та просили суд відмовити в їх задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON], треті особи : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, ТОВ «ЕКО ФУД», ТОВ «ЕКІ ЛОГІСТІК» в судове засідання не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представників відповідачів Публічного акціонерного товариства «Фінанс Банк», [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2008 року [PERSON] на праві приватної власності належить виробничий корпус (літ.А), загальною площею 3863,5 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2013 року визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 13.03.2012 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шпитковською С.В., яке посвідчує, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з : Виробничого комплексу (літера А), загальною площею 3863,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстроване в реєстрі за №990. 31.05.2013 року між ПАТ «Фінанс банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1305-Ф. 31.05.2013 року між ПАТ «Фінанс банк» та ТОВ «РКК» укладено договір іпотеки для забезпечення виконання кредитного договору №1305-Ф від 31.05.2013 року та передано в іпотеку виробничий комплекс (літера А), загальною площею 3863,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 28.08.2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва було частково задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "РКК", Публічного акціонерного товариства "Фінанс Банк", треті особи без самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та вирішено витребувати від Товариства обмеженою відповідальністю "РКК" на користь [PERSON] майно, що складається з Виробничого корпусу(літера А), загальною площею 3863,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 23.07.2014 року рішенням Апеляційного суду м. Києва скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2014 року, яким було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Фінанс банк» заборгованість за кредитним договором в частині відмови в задоволенні позову та ухвалено в цій частині нове, згідно якого задоволено позов ПАТ «Фінанс Банк» та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1305-Ф від 31.05.2013 року звернуто стягнення на виробничий комплекс (літера А), загальною площею 3863,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить ТОВ «РКК». Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 04.02.2015 року виконавчий документ про звернення стягнення на майно повернуто стягувачеві, оскільки, згідно повідомлення Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, майно на яке необхідно звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості не належить боржнику. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2015 року замінено сторону боржника з ТОВ «РКК» на [PERSON]. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.02.2016 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2015 року. 06.03.2015 року між ПАТ «Фінанс банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір купівлі - продажу нежитлового приміщення : виробничий комплекс (літера А), загальною площею 3863,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу виробничого комплексу (літ. А), загальною площею 3863,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений 06.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Фінанс Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. за №1317 має бути визнано не дійсним, оскільки, судом встановлено, що на час його укладання власником даного майна був [PERSON], про що було відомо ПАТ «Фінанс банк», оскільки був стороною у справі про витребування майна від ТОВ «РКК» за рішенням суду від 28.08.2013 року, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.02.2016 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2015 року, якою замінено сторону боржника з ТОВ «РКК» на [PERSON], крім того, позивач жодних договорів з ПАТ «Фінанс банк» щодо даного нерухомого майна не укладав, як і не укладав договорів щодо цього майна з іншими відповідачами у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved