Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ « ПриватБанк » звернувся до суду з позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позову зазначив, що 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KGMDAЕ00000764, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 16 205,09 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір застави №KGMDAЕ00000764, відповідно до умов якого [PERSON] передав в заставу банку автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель: 312 D, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Після укладення кредитного договору позичальником [PERSON] неналежно виконувалися взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2012 року звернуто стягнення на вищезазначене майно. Позивач також зазначив, що при підготовці документів до реалізації заставного майна, йому стало відомо, що 26 травня 2008 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний останньому на праві власності. Окрім того, позивач зазначив, що право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 28.09.2007 року, а постанова про накладення арешту майна та оголошення заборони на його відчуження були винесені пізніше, ніж було укладено договір застави, також, станом на 16.07.2013 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 38 199,85 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави, на підставі чого, орган державної виконавчої служби не має правових підстав для звернення стягнення на заставне майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. На підставі вищевикладеного та з посиланням на ст.ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», позивач просив зняти арешт та заборону відчуження з автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель: 312 D, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15.04.2014 року в порядку ст.33 ЦПК України залучено до участі в даній справі в якості співвідповідачів - Кіровоградську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міністерства доходів і зборів у Кіровоградській області та [PERSON]. Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позові, просила їх задовольнити. Представники відповідачів Кіровоградської ОДПІ Головного управління Міністерства доходів і зборів у Кіровоградській області та Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, а також відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі, заяви, заперечення, клопотання відсутні, на підставі чого суд вважає, що останні не скористалися своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, а відтак є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №KGMDAЕ00000764, за умовами якого Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 25.09.2007 року по 24.09.2012 року включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 16 205,09 доларів США на наступні цілі: купівля автомобіля, а також у розмірі 4 764,20 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору, в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди і комісії в зазначені даним договором строки. Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з кредитного договору, нормативне регулювання яких визначене параграфом 2 глави 71 ЦК України. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 25 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір застави №KGMDAЕ00000764, посвідчений 25.09.2007 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3012, який (договір застави) забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з договору кредиту про відкриття кредитної лінії №KGMDAЕ00000764 від 25.09.2007 року, за умовами якого останній зобов'язаний повернути заставодержателю до 24.09.2012 року кредит у розмірі 16 205 доларів США 09 центів, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом у розмірах, передбачених Договором кредиту, неустойку у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту і цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Пунктом 1.2 договору застави передбачено, що предметом застави є рухоме майно заставодавця, а саме автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель: 312 D, рік випуску: 1998, колір чорний, №кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Сторони оцінили предмет застави в розмірі 94 435 грн. 00 коп. Більш того, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 28.09.2007 року, в Державний реєстр обтяжень рухомого майна 28.09.2007 року державним реєстратором були внесені відомості (реєстраційний номер 5750505) про приватне обтяження, з типом обтяження: застава рухомого майна, підстава обтяження: договір застави автотранспорта від 25.09.2007 року, об'єкт обтяження: транспортний засіб MERCEDES-BENZ, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER]. Відповідно до п. 4.1 договору застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави при настанні хоча б однієї обставини з наступних: 1) невиконання або неналежне виконання заставодавцем умов договору кредиту (при несвоєчасному поверненні кредиту повністю або його частини, або несвоєчасній сплаті процентів, комісій тощо) або умов цього договору, або у випадках, передбачених законодавством України; 2) невиконання або неналежне виконання заставодавцем умов цього договору; 3) в інших випадках, передбачених законодавством України або цим договором. Судом також встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2012 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № KGMDAЕ00000764 від 25.09.2007 року - в розмірі 170 529,09 грн. - звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель: 312 D, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу автомобіля. Зазначене рішення набрало законної сили та відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України є обов'язковим для виконання на всій території України всіма суб'єктами права. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений ст.ст. 572 - 597 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (застадодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.572 ЦК України, ст.1 Закону України «Про заставу»). Застава, як правовий інститут цивільного законодавства, яка виникає на підставі договору, закону або рішення суду, виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом. Згідно зі ст.14 зазначеного Закону якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст.24 Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до картки арешту АМТ від 01.06.2013 року (дата постановки на автоматизований облік 30.05.2008 року) ВДВС Ленінського МУЮ (вих.№ документа №26217 від 26.05.2008 року) накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель: 312 D, тип кузова: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], власник [PERSON] Окрім того, судом встановлено, що позивач 18.02.2013 року звертався з заявою до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про зняття арешту з автомобіля MERCEDES-BENZ, модель: 312 D, реєстраційний номер [NUMBER], який було накладено постановою державного виконавця серії АЕ №231737 (штраф 8,50 грн.), на яку 28.03.2013 року отримано відмову у зв'язку з тим, що згідно з номенклатурою відділу всі виконавчі провадження передані до архіву та знищені на підставі Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, за яким документи зберігаються 3 роки. З інформації Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 03 квітня 2014 року за вих.№11156/04-32/6 вбачається, що на виконанні в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню ухвали № 2-6161, виданої 23.06.2009 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про накладення арешту на все майно, що належить [PERSON] в межах заявлених позовних вимог у розмірі 12 570,3 доларів США, а саме: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та інше майно, що знаходиться за місцем реєстрації боржника: автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель: 312 D, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], за заявою стягувача ухвалу виконати в частині накладення арешту на рухоме майно, а саме: зазначений вище транспортний засіб. 14.12.2010 року на підставі п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним та фактичним виконанням. Щодо арешту, накладеного постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ 26.05.2008 року, то згідно з номенклатурою відділу всі виконавчі провадження передані до архіву та знищені, тому зняти арешт з майна боржника не можливо. Станом на 02.04.2014 року в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ відсутні виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] Відповідно до інформації Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 11.03.2014 року №647 згідно обліково-реєстраційних даних Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Кіровограда та Кіровоградського району та системи НАІС ДДАІ МВС України, станом на 11.03.2014 року за гр..[PERSON], [INFO], прож. за адресою [ADDRESS], зареєстровано транспортний засіб MERCEDES-BENZ, модель: 312 D, рік випуску: 1998, номер кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію СРВ214035 від 23.09.2008 року. На даний автомобіль накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 26.05.2008 року, накладеної державним виконавцем Мельниченко Д.В., постанова АЕ №231735 від 25 травня 2008 року про стягнення на користь держави штрафу в розмірі 08 грн. 50 коп. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна передбачено ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, в свою чергу, на порушення вимог зазначеної правової норми державний виконавець не повідомив позивачу про накладення арешту на переданий в заставу автомобіль та не роз'яснив позивачу право на звернення з позовом про зняття арешту із заставленого майна, і зазначені обставини не спростовані під час судового розгляду справи. З огляду на викладене вище, та приймаючи до уваги, що наявність зареєстрованого арешту на транспортний засіб - автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель: 312 D, рік випуску: 1998, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON], накладеного на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 26 травня 2008 року, та який (автомобіль) є заставним майном, на яке заочним рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23 квітня 2012 року звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №KGMDAЕ00000764 від 25.09.2007 року в розмірі 170 529 грн. 09 коп., на виконання рішення суду позбавляє позивача об'єктивної можливості зняти вказаний автомобіль з обліку в органах ДАІ України, при цьому зняти арешт з зазначеного майна Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ не має можливості у зв'язку із знищенням виконавчого провадження, на підставі чого позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір в розмірі114 грн. 70 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.546, 572, 597 ЦК України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved