Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

13 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиціний банк" до [PERSON], в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором оренди приміщення у сумі 11317,70 грн. та вирішити питання судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.03.2012р. між банком та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди приміщення, відповідно до якого позивач передав відповідачу в оренду приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS]. Згодом, 31.07.2014р. це приміщення було передано з оренди назад позивачу. Однак, за період з лютого 2014р. по липень 2014р. утворилась заборгованість, яку відповідач не погашає у розмірі 11317,70 грн. Також зазначає, що на даний час відповідач припинила свою підприємницьку діяльність, у зв'язку із чим, даний спір є цивільно-правовим. В судове засідання прибула представник позивача Валько М.М., яка повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Дала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання прибула, не заперечила проти наявності у неї заборгованості, однак пояснила, що на даний час не має можливості сплатити борг. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" є власником приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27.06.2007р. (а.с. 64). 01 березня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] було укладено договір оренди приміщення №10-0037(1)-12, відповідно до умов п. 1.1. якого, предметом цього договору є передача орендодавцем орендарю в оренду за відповідну плату нежитлового вбудованого приміщення, загальною площею 45,6 кв.м., розташованого в житловому будинку за адресою: Донецбка область, [ADDRESS], яке належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності, для використання його у торгівельній діяльності орендаря (а.с. 10-12). Пунктом 4.3. цього договору сторони визначили, що орендна плата підлягає нарахуванню та сплаті до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим і всього складає 2000,00 грн. на місяць оренди в т.ч. ПДВ 333,33 грн. на підставі наданих орендодавцем рахунків ат актів виконаних робіт. Того ж дня, 01.03.2012р. сторони підписали акт приймання-передачі приміщення в оренду, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв на підставі договору оренди у користування приміщення, загальною площею 45,6 кв.м., для ведення торгівельної діяльності, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12 зворот). 31 липня 2014 року між сторонами було підписано акт приймання-передач (повернення) нежитлового приміщення з оренди. Відповідно до даного акту, на виконання умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2012р. орендар передав, а орендодавець прийняв з оренди нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). За період оренди з лютого 2014 року по липень 2014 року, орендодавцем виставлялись рахунки на оплату орендних платежів (а.с. 19-24), однак такі були не оплачені орендарем - відповідачем по справі. У зв'язку із чим, 16.06.2015р. позивач надіслав відповідачці вимогу про погашення заборгованості (а.с. 17), яку відповідачка отримала 24.06.2015р. (а.с. 18). Згідно розрахунку позивача (а.с. 6-8) розмір заборгованості відповідачки за орендними платежами по договору оренди складає 11317,70 грн. Станом на момент розгляду даної справи, дана заборгованість не погашена, оскільки жодних доказів такого судом не здобуто, а відповідачем не надано. Більше того, відповідач не заперечує той факт, що заборгованість існує саме в такому розмірі. Розглядаючи даний спір, суд дійшов до висновку, що спірні правовідносини регулюються загальними положення ЦК України про зобов'язання та Главою 58 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Також, ч. 1 ст. 762 ЦК України визначає, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи той факт, що відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання по оплаті орендних платежів у розмірі встановленому законом, то суд дійшов до висновку, що позивачем підставно пред'явлено дані позовні вимоги. Посилання відповідачки на те, що на даний час вона не має можливості сплатити такий борг через важкий фінансовий стан суд не приймає до уваги, так як за приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, враховуючи відсутність спору про розмір заборгованості відповідачки перед позивачем, суд дійшов до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог повністю. Одночасно, з відповідачки слід стягнути судові витрати у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved