Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Представляючи інтереси [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з ФОП [PERSON] та ТОФ «Інус - ЛТД», кожного окремо, на користь [PERSON] компенсацію за порушення майнових авторських прав - продаж порції сосисок "[INFO]" вагою 0,194 кг. у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що у 1979 році Позивач створила літературний твір „[INFO]" (російською мовою, далі «[INFO]» ця ж назва українською мовою). У 1980 році літературно-художній образ «[INFO]» вперше оприлюднено в анімаційному фільмі, з однойменною назвою, а у 1989 році оприлюднено твір „[INFO]" українською та російською мовами. Дані анімаційні фільми були створені на кіностудії „Київнаукфільм". Автором сценарію в титрах анімаційних фільмів „[INFO]" та „[INFO]" вказано Позивача. Даний факт є загальновідомим та не потребує додаткового доказування. Відповідно до чинного на час створення анімаційного фільму законодавства (ст. 483 ЦК УРСР) авторське право на кінофільм належало підприємству, яке здійснило зйомку, а авторові сценарію, художнику постановникові та авторам інших творів, які увійшли складовою частиною у фільм, належало авторське право кожному на свій твір. Таким чином, авторські (майнові) права на фільм належать кіностудії «Укранімалфільм» (правонаступник кіностудії «Київнаукфільм»), а Позивачу належать авторське немайнове право та виключні майнові права на літературний твір та його оригінальну назву: ,,[INFO]"(рос.) та „[INFO]" (укр.). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права», самостійними об'єктами, які підлягають правовій охороні авторським правом є оригінальна назва літературного твору „[INFO]" (рос.)/ „[INFO]" (укр.). Літературний твір „[INFO]" та його індивідуальна назва є добре відомими творами в Україні, і даний факт є загальновідомим. Крім цього, 28 жовтня 2013 року, до Міжнародного дня аніматора, зроблено рейтинг 10 найкращих мультиплікаційних фільмів, які прославили Україну, і першість у номінуванні отримали 2 мультфільми [PERSON] «[INFO]» (№1) та «[INFO]» (№2). Позивач, користуючись своїм правом на реєстрацію авторського права, зареєструвала свої авторські права у Державному департаменті інтелектуальної власності і отримала свідоцтво від 11.05.2004 року [NUMBER] про державну реєстрацію авторського права на літературний твір «[INFO]». 26.09.2013 року, представником Позивача придбано у ФОП [PERSON], у фірмовому магазині «[INFO]», що в [ADDRESS], порцію сосисок вагою 0,194 кг., під назвою „[INFO]", виробником яких вказано ТОВ " Інус-ЛТД". А отже, відповідачі спільно вчиняють порушення її (позивача) авторського права, на оригінальну назву літературного твору „[INFO]/ [INFO]». Так, ТОВ «Інус - ЛТД», в порушення Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст. 443 ЦК України, відтворив оригінальну назву відомого в Україні літературного твору та ім'я персонажа з нього «[INFO]», позначає такою назвою сосиски власного виробництва, При цьому жодного дозволу відповідачам на відтворення назви персонажа та назви літературного твору, реалізацію товарів під назвою «[INFO]», Позивачка не надавала. Доводить, що ТОВ «Інус - ЛТД», порушує майнове право Позивача на використання оригінальної назви літературного твору „[INFO]" шляхом її відтворення на товарах (сосисках) власного виробництва, розповсюджує вказані контрафактні товари шляхом їх продажу та надає дозвіл посередникам (зокрема, ФОП [PERSON]) здійснювати публічний показ етикеток контрафактних товарів на своїх торгових вітринах та реалізацію (продаж) товарів споживачам. Етикетка, на якій відтворено твір „[INFO]", є невід'ємною частиною упаковки товару сосисок «[INFO]». Вартість виготовлення етикетки включена до загальної вартості товару, тому опосередковано продається кінцевим споживачам такого товару. Відома назва „[INFO]", викликає позитивні, пов'язані із дитинством, з виключно добрим персонажем, асоціації у споживачів товару, а тому безпосередньо впливає на вибір ними конкретного товару для свого споживання, ймовірно, і для дитячого харчування, сосиски „[INFO]", серед іншого аналогічного товару, виготовленого без використання імені відомого літературного персонажу та легендарного мультиплікаційного фільму. В свою чергу, ФОП [PERSON], (продавець товару), як посередник між виробником та кінцевим споживачем товару, в порушення ст. 441 ЦК України, допустила порушення майнового права на використання твору шляхом його публічного показу (виставлення товару на власних вітринах) та розповсюдження (продаж) контрафактного товару. Посилаючись на наведене, у відповідності до Закону України «Про авторські та суміжні права», положення ЦК України, за вчинення порушення майнових авторських прав та незаконне розповсюдження порції сосисок «[INFO]», представник позивача просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач ФОП [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. В матеріалах справи міститься заява останньої від 23 грудня 2013 року, про розгляд справи без її участі та письмові пояснення щодо позовних вимог. Суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважає можливим розгляд справи у відсутності ФОП [PERSON] на підставі наявних матеріалів. Представник відповідача ТОВ «Інус - ЛТД» Бурцева Ю.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на письмові заперечення проти позову. Вказала, що ТОВ «Інус - ЛТД» виготовляє та розповсюджує сосиски «[INFO]» згідно ТУ У 15.1-31806583-002-2002» «Вироби ковбасні варені» надані ТОВ «Рапс Україна», яким надано право на використання зазначеної технічної документації у гарантійному листі від 20 грудня 2006 року, № 34. Згодом, згідно змін до технічних умов та технологічних інструкцій, асортимент виготовленої продукції відповідачем доповнено сосисками «[INFO]», і товариство використовує саме ту назву та рецептуру, яка наведена в технічних умовах, а отже, правомірно використовує назву «[INFO]» при виготовленні сосисок, і жодним чином не мало умислу порушувати майнові авторські права позивача. Вважає позов безпідставним, просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи,суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Захист особистих немайнових прав і майнових прав авторів та їх правонаступників, пов'язані із створенням та використанням творів науки, літератури і мистецтва - авторське право, і права виконавців, виробників фонограм і відеограм та організацій мовлення - суміжні права, регулюється Законом України «Про авторське право і суміжні права» (далі така ж назва, або Закон). Відповідно до ст. 2 Закону, Законодавство України про авторське право і суміжні права базується на Конституції України і складається з відповідних норм Цивільного кодексу України, цього Закону, законів України, "Про кінематографію", "Про телебачення і радіомовлення", "Про видавничу справу", "Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів та фонограм" та інших законів України, що охороняють особисті немайнові права та майнові права суб'єктів авторського права і суміжних прав. Згідно ст. 9 Закону, частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Відповідно до положень ст.ст. 435, 437 ЦК України, ст.ст.1,7,11 Закону України "Про авторське право і суміжні права" первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. Автором є фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. За відсутності доказів іншого, автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Судом встановлено, що предметом спору є виключні права на самостійну частину літературного твору «[INFO]», його оригінальну назву. Так, у 1979 році [PERSON] створила літературний твір „[INFO]" (рос., «[INFO]» ця ж назва українською мовою). У 1980 році літературно-художній образ «[INFO]» вперше оприлюднено в анімаційному фільмі, з однойменною назвою, а у 1989 році оприлюднено твір „[INFO]" українською та російською мовами. Автором сценаріїв фільмів є [PERSON] Дані анімаційні фільми були створені на кіностудії „Київнаукфільм". Вказане стверджується листом Української студії анімаційних фільмів від 30 вересня 2013 року № 146. Таким чином, авторські (майнові) права на фільм належать кіностудії «Укранімалфільм» (правонаступник кіностудії «Київнаукфільм»), а [PERSON] належать авторське немайнове право та майнові права на літературний твір та його оригінальну назву ,,[INFO]" (рос.) та „[INFO]" (укр.). [PERSON] зареєструвала своє авторське права на літературний твір «[INFO]», що стверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 11 травня 2004 року виданого Державним департаментом інтелектуальної власності на підставі Рішення про реєстрацію авторського права на твір. За положенням ст. 17 Закону, авторами аудіовізуального твору є зокрема автор сценарію. Автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше (ч.3 ст. 17). Позивач, будучи автором сценарію анімаційного фільму «[INFO]», зареєструвавши своє авторське право на твір, має право на захист належних їй авторських прав відповідно до положень Закону України «Про авторське право і суміжні права". Статтею 50 Закону передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав. Представники позивача вказують на порушення відповідачами авторського права [PERSON], а саме оригінальну назву літературного твору «[INFO]/ [INFO]», та доводять що ТОФ «Інус - ЛТД» відтворив оригінальну назву твору «[INFO]» та позначає такою назвою сосиски власного виробництва, що стверджується упаковкою продукції цього товариства (а.с.15). Товариство розповсюджує вказані контрафактні товари шляхом їх продажу та надає дозвіл посередникам, зокрема, ФОП [PERSON], здійснювати публічний показ етикеток контрафактних товарів на своїх торгових вітринах та реалізацію (продаж) товарів кінцевим споживачам. Також, доводять, що ФОП [PERSON], будучи продавцем товару, зокрема порції сосисок «[INFO]» вагою 0,194 кг, (розрахункова квитанція № 890974, від 26.09. ФОП [PERSON], а.с. 14), допустила порушення майнового права на використання твору шляхом його публічного показу (виставлення товару на власних вітринах) та розповсюдження (продаж) контрафактного товару. Жодного дозволу на відтворення назви персонажа, літературного твору „[INFO]", реалізацію товарів під цією ж назвою позивач, ні продавцю ні виробнику товару не надавала. З огляду на викладені письмові пояснення ФОП [PERSON], пояснення представника у судовому засіданні ТОВ «Інус - ЛТД», вбачається беззаперечний факт використання оригінальної назви твору «[INFO]», відповідно, шляхом реалізації (продажу) товару (сосисок) та виробництва цього товару. Положенням ст. 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Згідно п.7 ч.1 ст. 441 цього ж Кодексу, використанням твору є його продаж. Відповідно до ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Згідно із статтею 440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Відповідно до п.46 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 04 червня 2013 року, під контрафактними примірниками твору, фонограми, відеограми, програм організацій мовлення розуміються примірники об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, які виготовлені, відтворені, опубліковані і (або) розповсюджені з порушенням авторського права і (або) суміжних прав (особистих немайнових і (або) майнових), у тому числі примірники захищених в Україні зазначених об'єктів, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, у яких ці об'єкти ніколи не охоронялися або перестали охоронятися. Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 04 червня 2013 року Відповідно до пункту "б" статті 50 Закону N 3792-ХП (3792-12) розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 04.06.2010 року, належним відповідачем у справі про захист авторського права і (або) суміжних прав є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи майнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав. Таким чином, з урахуванням зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказів, суд, вважає очевидною та доведеною обставиною порушення ТОВ «Інус - ЛТД» та ФОП [PERSON], авторських прав [PERSON] автора літературного твору «[INFO]», а саме використання оригінальної назви твору «[INFO]/ [INFO]», шляхом назви товару (сосисок) власного виробництва та використання назви твору шляхом його продажу, відповідно. Про те, що позивачкою надано дозвіл на відтворення назви персонажу, назви літературного твору, реалізацію товару під назвою «[INFO] /[INFO]» судом не встановлено. Доводи представника відповідача ТОВ «Інус - ЛТД», що товариство виготовляє та розповсюджує сосиски «[INFO]» згідно технічних умов наданих ТОВ «Рапс Україна», суд не може прийняти до уваги, оскільки, з урахуванням наведених норм законодавства України, підстав для правомірного використання оригінальної назви літературного твору «[INFO]», авторські права які належать позивачу, судом не встановлено. Згідно п.„г" ч.2 ст.52 Закону суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні розміру компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та наміри відповідача. Розмір компенсації визначається судом з урахуванням п. 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року „Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", де вказано: „Відповідно до пункту «г» частини першої статті 52 Закону № 3792-ХІІ суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦКУ, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені у судовому рішенні. Розмір компенсації визначається судом, виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі. Враховуючи порушення ФОП [PERSON], ТОВ «Інус - ЛТД» авторських прав [PERSON] а саме використання оригінальної назви літературного твору «[INFO]», суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення,а тому вважає за необхідне стягнути з відповідачів, кожного окремо, на користь позивача компенсацію в розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» становить 12 180 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст.437,440,443 ЦК України, ст.ст.1,3,7,9,14,50,52 Закону України Про авторське право і суміжні права»,

Outcome: approved