Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації, та просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» суму сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 11923,73 гривень та понесені судові витрати у розмірі 1762,00 гривень. В обгрунтування позовних вимог, вказує, що між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №779а4кг, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Renault», д.н. [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 30.10.2015 року відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Renault», д.н. [NUMBER] та автомобіля «Chery Elara 2.0i» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Renault» було пошкоджено. Відповідно до постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 30.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно до умов договору, на підставі страхового акту №1.003.15.15863/VESKO23739, рахунку зі станції технічного обслуговування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 61923,73 гривень. Вказаний розмір відшкодування було повністю сплачено [PERSON] , шляхом перерахування коштів на рахунок станції технічного обслуговування. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у Акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС" за Полісом серії №АІ/8366943. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000,00 грн., розмір франшизи складає 0 грн. Позивач із метою досудового врегулювання спору, 03.02.2017 року за №ЕЛ_1961 відповідачу було направлено лист з вимогою сплати суми боргу Відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АХА Страхування» різницю між завданою шкодою та виплатою у розмірі 11923,73 гривень. Ухвалою від 16 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 29 листопада 2018 року позивачем подано заяву на усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду. 04 лютого 2019 року ухвалою Радивилівського районного суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачем 19.04.2019 року подано до суду відзив на позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Не визнання позову обґрунтував тим, що згідно долучених до позову документів, вбачається що [PERSON] страховою компанією відшкодовано витрати на ремонт автомобіля «Renault», д.н. [NUMBER] , який був пошкоджений внаслідок ДТП, що мала місце 30.10.2015 року. Розмір виплати становить 61923,73 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля «Chery Elara 2.0i» д.н. [NUMBER] , який був учасником вказаного ДТП, застраховано в АТ «СГ «ТАС», згідно полісу №АІ/8366943. Ліміт відповідальності, відповідно умов вказаного договору, становить 50000 грн. Згідно рахунку на оплату №8748 від 09.11.2015 року ремонт автомобіля «Renault», д.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] становить 61923,73 грн., в томі числі ПДВ -10320,62 грн. Однак вимога, про сплату різниці у виплаті в розмірі 11923,73 грн., в тому числі 10320,62 ПДВ, не грунтується на вимогах законодавства, оскільки страхові компанії не є платниками ПДВ. Окрім того, у вартість понесених витрат, позивачем безпідставно включено вартість робіт та заміну запчастин автомобіля «Renault», які не були пошкодженні під час ДТП, оскільки не зафіксовані у повідомленні СК «АХА» про настання події, що має ознаки страхового випадку від 30.10.2015 року. Вартість відновлювальних робіт вказаних запчастин складає 13596 грн. Ухвалою суду від 02.05.2019 року поновлено строк на подачу [PERSON] відзиву та прийнято відзив. 30.09.2019 року позивачем подано відповідь на відзив, де вказує, що у довідці про дорожньо-транспортну пригоду від 30.10.2015 року описано видимі пошкодження автомобіля, без детального огляду уповноваженого фахівця. В ході детального огляду автомобіля з виявленням прихованих дефектів, було складено акт огляду від 30.11.2015 року, де враховано всі виявлені пошкодження автомобіля «Renault», внаслідок ДТП. Також просить взяти до уваги, що змінилось найменування позивача на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». Відповідач просив залишити відповідь на відзив без розгляду, як такий що поданий в пропуском встановленого строку. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями року справу передано для розгляду судді Радивилівського районного суду Троцюк В.О. Ухвалою від 01 березня 2021 року справа прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в поновму обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у суді дав пояснення аналогічно викладеним у відзиві. Судом встановлено, що 18.12.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «АХА Страхування»" та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 779а4кг, відповідно до умов якого Страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Renault», д.н. [NUMBER] . (а.с.4-15) При цьому пунктом 28.13 даного Договору визначено порядок визначення розміру страхового відшкодування, зокрема визначено, що при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої франшизи, але не більше страхової суми. 30.10.2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Chery Elara 2.0i» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , про що [PERSON] було повідомлено страховика. (а.с.16) Відповідно до постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 30.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 11.11.2015 року страхове відшкодування [PERSON] відповідно до договору №779а4кг від 19.12.2014 року становить 61923,73 гривень. (а.с.40) Відповідно до страхового акту №1.003.15.15863//VESKO23739 від 12.11.2015 року вказано, що виплату стразового відшкодування за договором №779а4кг від 19.12.2014 року здійснити ТОВ АВТО-МОТИВ ДТД. (а.с.41) Виплата страхового відшкодування, сплачена ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в розмірі 61923,73 грн. та рахунок ТОВ АВТО-МОТИВ ДТД (а.с.43) Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС" за Полісом №АІ/8366943. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000,00 грн., розмір франшизи складає 0 грн. (а.с.79) Позивач із метою досудового врегулювання спору, 03.02.2017 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» надіслала претензію [PERSON] з вимогою сплати 11923,73 грн. (а.с.44) Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. За приписамист.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У відповідності до ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За приписами ст. 993 ЦК України, а також ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Положеннями ч. 1 ст. 988 ЦК України встановлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 цього ж Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. ПрАТ Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі рахунку на оплату №8748 від 09.11.2015, виданого на підставі розрахунку страхового відшкодування (заява №1.003.15.15863 від 30.10.2015 року) здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] . За приписами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)". Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно статті 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Аналогічну позицію викладено у Постанові ВСУ від 31.05.2017 у справі № 6- 2969цс16 року, де зазначено, що з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. В даній Постанові зазначено, що, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] , є винною особою у ДТП, а тому зобов`язаний відшкодувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АХА Страхування» (після зміни найменування ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») різницю у розмірі 11923,73 грн між завданою внаслідок ДТП шкодою в розмірі 61923,73 грн та виплатою ПрАТ "СГ "ТАС" в розмірі 50000 грн., оскільки розмір збитків, завданих внаслідок ДТП перевищує ліміт його відповідальності згідно полісу №АІ/8366943. До посилань відповідача, щодо розміру відшкодування, а саме включення до розміру страхового відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1032,62 грн. та відсутність експертного висновку про об`єктивну вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault», то суд ставиться критично, оскільки вважає, що відповідач вибрав саме такий спосіб захисту, щоб уникнути матеріальної відповідальності. Суброгація - це передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми. З латинської суброгація перекладається як «заміщення, обрання взамін». Таке поняття використовується у договорі майнового страхування, коли страховик, який виплатив страхове відшкодування, набуває в межах фактичних витрат право вимоги, належне страхувальнику, яке страхувальник або інша особа, що одержала це страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, страховик отримує право регресу щодо виплаченого ним страхового відшкодування. Суброгація виникає тільки після того, як страховик реально здійснив виплату страхового відшкодування. При чому, ця страхова компанія не може претендувати на суму більшого розміру, ніж та, що була фактично виплачена. Тому, якщо страхове відшкодування тільки частково покриває завдані потерпілому збитки, тоді до заподіювача шкоди можуть виникнути одночасно два права вимоги: першу вимогу пред`являє страховик у розмірі виплаченого страхувальнику страхового відшкодування, другу вимогу може пред`явити страхувальник щодо тієї частини заподіяної шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання - виплатив страхове відшкодування, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку суброгації. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Аналізуючи наведені норми законів та надані докази у справі, суд приходить до висновку, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (після зміни найменування ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») набуло право звернутись за вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, до [PERSON] , як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума страхового відшкодування, що перевищує ліміт відповідальності відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів в розмірі 11923,73 гривень. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved