Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

У грудні 2017 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] доТовариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» (Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк») про визнання договору застави припиненим. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством "АСТРА БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300404021986014, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 94 720.00 гривень, терміном користування з28.12.2010 по 28.12.2015 року, під 0,001% річних, із сплатою одноразової комісії за надання кредиту у розмірі 0,99 %, та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості % розмірі 0,99% від суми кредиту, право вимоги за яким перейшло до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк". Того ж дня, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ "АСТРА БАНК" та [PERSON] було укладено договір застави автомобілю марки Chevrolet Aveo, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського МНО, Скопелідіс Т.Г., реєстраційний номер 1211. 23.02.2016 року у зв`язку із частковим невиконанням зобов`язань за кредитним договором Банк звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] , як боржника, та [PERSON] , як поручителя, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 458,77 гривень, яка включає заборгованість за тілом кредиту, відсотків, пені та 3% річних від суми простроченого тіла та відсотків (справа № 522/3256/16-ц). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року (справа V. 522/3256/16-ц) позовні вимоги Банку було задоволено, стягнуто солідарно: [PERSON] та [PERSON] за користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 458, 77 гривень, станом на 11.02.2016 року, яка включає заборгованість за тілом кредиту - 16 837,61 гривень відсотків за користування кредитом 390,85 грн., комісії - 0,00 гривень; пені - 6 835,18 гривень та в порядку ст. 625 ЦК України: 3% річних від суми простроченого тіла - 364,04 гривень та від прострочених відсотків - 31,09 гривень, а також судовий збір у розмірі 689,00 гривень із кожного. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року, набрало законної сили 10 березня 2017 року. На виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року, 19 травня 2017 року [PERSON] було у повному обсязі сплачено заборгованість за кредитним договором у розмірі та порядку, встановленим рішенням суду - 24 458,77 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 689,00 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату [PERSON] на користь Банку боргу у розмірі 24 458,77 грн. від 19.05.2017р., квитанцію про сплату [PERSON] на користь Банку судового збору у розмірі 689,00 грн. від 19.05.2017р.; квитанцією про сплату [PERSON] на користь Банку судового збору у розмірі 689,00 грн. від 19.05.2017р. Позивач вказує, що у зв`язку з виконанням зобов`язань за кредитним договором, розмір яких було визначено рішенням суду про стягнення заборгованості, та фактичним припиненням кредитного договору та договору застави виконанням, проведеним належним чином, позивач [PERSON] заявою від 09.06.2017 року звернувся до Банку із проханням видати довідку про остаточний розрахунок та відсутність невиконаних зобов`язань за кредитним договором та припинення договору застави, а також видати на адресу Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України відповідну довідку, з метою вилучення запису про обтяження майна заставою. Проте, у відповідь на заяву [PERSON] від 09.06.2017 року. Банк направив позивачу лист від 26.07.2017р. за вих. № 05-3368640, згідно якого повідомив про те, що виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2017 року про стягнення заборгованості за кредитним договором не припиняє його дії та зобов`язань, які є чинними та мають виконуватись належним чином. Окрім цього, Банк вказує у листі від 26.07.2017р. за вих. № 05-3368640, про наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 51 707,50 гривень, станом на 24.07.2017 рок7, яка складається з; комісії у розмірі 8 318,57 гривень; пені у розмірі 40 547,33 гривень та штрафу у розмірі 2 841,60 гривень. Позивач вважає такі вимоги відповідача безпідставними та протиправними, а договір застави припиненим, у зв`язку з чим, звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою суду від 17.05.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. 18.07.2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого підстав для визнання зобов`язань за кредитними договорами припиненими немає, оскільки заборгованість позивача не виконано належним чином, у зв`язку з чим кредитні правовідносини між сторонами не припиняються. Зазначив, що ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору,якщо викоання останнього фактично не було здійснено. 16.08.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 58-62а), у якій вказує, що з моменту зарахування суми ,у розмірі визначеному рішенням суду позика(кредит) вважається повернутим. Зазначає що відповідач штучно створює заборгованість за кредитним договором. Зазначає, що кредитний договір припинив свою дії у зв`язку з повним виконанням. 04.09.2018 року представник відповідача направив заперечення на відповідь на відзив, у якому заперечував щодо доводів позивача, вказав що вони є безпідставними, та не можуть слугувати для визнання договору застави припиненим оскільки зобов`язання за договором не виконано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України). Чинним ЦК України передбачені наступні підстави припинення зобов`язання: - виконання, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України); - передання відступного (ст. 600 ЦК України); - зарахування (ст. 601 ЦК України); - за домовленістю сторін (ст. 604 ЦК України); прощенням боргу (ст. 605 ЦК України); - поєднання боржника і кредитора в одній особі (ст. 606 ЦК України); - неможливість виконання (ст. 607 ЦК України); - смерть фізичної особи чи ліквідація юридичної особи (ст. ст. 608, 609 ЦК України). Судом встановлено, що 28 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством "АСТРА БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300404021986014, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 94 720.00 гривень, терміном користування з28.12.2010 по 28.12.2015 року, під 0,001% річних, із сплатою одноразової комісії за надання кредиту у розмірі 0,99 %, та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості % розмірі 0,99% від суми кредиту, право вимоги за яким перейшло до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк". Відповідно до п. 1.1. кредитного договору термін користування кредитом становить: 28.12.2010р. до 28.12.2015р. (включно). Згідно п. 2.5. кредитного договору, повернення кредиту, нарахованих процентів та комісії здійснюється позичальником щомісяця, до 28 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця наступного за місяцем підписання. Пунктом 8.4. кредитного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами зобов`язань. Відповідно до умов абз. З п. 2.5. кредитного договору передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється з кредитором в останній місяць користування кредитом. Того ж дня, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ "АСТРА БАНК" та [PERSON] було укладено договір застави автомобілю марки Chevrolet Aveo, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського МНО, Скопелідіс Т.Г., реєстраційний номер 1211. Відповідно до п. Договору застави зазначено, що зобов`язання, забезпечене заставою, вважається виконаним,якщо кредит погашений,сплачені проценти, штрафні санкції та інші платежі, що передбачені Кредитним договором. 23.02.2016 року у зв`язку із частковим невиконанням зобов`язань за кредитним договором Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] , як боржника, та [PERSON] , як поручителя, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 458,77 гривень, яка включає заборгованість за тілом кредиту, відсотків, пені та 3% річних від суми простроченого тіла та відсотків (справа № 522/3256/16-ц). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року (справа V. 522/3256/16-ц) позовні вимоги Банку було задоволено, стягнуто солідарно: [PERSON] та [PERSON] за користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 458, 77 гривень, станом на 11.02.2016 року, яка включає заборгованість за тілом кредиту - 16 837,61 гривень відсотків за користування кредитом 390,85 грн., комісії - 0,00 гривень; пені - 6 835,18 гривень та в порядку ст. 625 ЦК України: 3% річних від суми простроченого тіла - 364,04 гривень та від прострочених відсотків - 31,09 гривень, а також судовий збір у розмірі 689,00 гривень із кожного. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року, набрало законної сили 10 березня 2017 року. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року, [PERSON] 19 травня 2017 року було у повному обсязі сплачено заборгованість за кредитним договором у розмірі та порядку, встановленим рішенням суду - 24 458,77 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 689,00 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату [PERSON] на користь Банку боргу у розмірі 24 458,77 грн. від 19.05.2017р., квитанцію про сплату [PERSON] на користь Банку судового збору у розмірі 689,00 грн. від 19.05.2017р.; квитанцією про сплату [PERSON] на користь Банку судового збору у розмірі 689,00 грн. від 19.05.2017р. 02.12.2013 року між ПАТ "АСТРА БАНК" та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ "АСТРА БАНК" передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. 16.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Дельта Банк» передає (відступає) ТОВ «Росвен інвест Україна» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ТОВ «Росвен інвест Україна» замінює ПАТ «Дельта Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. Відповідно до ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк термін). За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно дост. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно п.2.2 Договору застави зазначено, що зобов`язання, забезпечене заставою, вважається виконаним,якщо кредит погашений, сплачені проценти, штрафні санкції та інші платежі, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.2.3 визначено, що заставодержатель набуває права стягнення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором за рахунок предмета застави у випадку якщо кредит, та/або проценти, та/або штрафні санкції, які були забезпечені цією заставою будуть сплачені у строки , передбачені Кредитним договором. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Враховуючи викладене суд не приймає доводи позивача що оскільки зобов`язання за кредитним виконано на підставі рішення суду від 27.02.2017 року, то договір застави є припиненим, з огляду на наступне. Згідно ст. 599 ЦК України, за відсутності інших причин припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням проведеним належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем не виконано належним чином умов кредитного договору та не погашено заборгованість за Кредитним договором в повному обсязі, а саме станом на 11.07.2018 року існує заборгованість, яка становить 63 548,18 грн., з яких: 8 318,57 грн. - пеня; 55 229,61 грн - сума заборгованості за комісіями.(а.с.46-49). Підстави припинення зобов`язання визначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України не передбачають можливості припинення зобов`язання у зв`язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. Таким чином ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, якщо виконання останнього фактично не було здійснено. Тому рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2017 про стягнення заборгованості за кредитним договором не припиняє дії кредитного договору, а отже, зобов`язання за кредитним договором є чинним та має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та вимог чинного законодавства. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 у справі № 761/17280/16-ц. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодекос випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, під час судового розгляду позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] доТовариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» (Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк») про визнання договору застави припиненим, є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 509,526,530,610,611,612,572,599, 625, 1049 ЦК України,

Outcome: dismissed