Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Представник Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП у зв'язку з тим, що відповідач 24.09.2014 року близько 13.год. 40 хв. керуючи автомобілем [NUMBER] не вжив необхідних заходів щодо уникнення самовільного руху автомобіля здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Цивільна-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» за полісом № АС/6902844. 29.01.2015 року ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплатила потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 1 283грн. 95 коп. Відповідач взагалі не повідомив ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» про настання ДТП. ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» 18 червня 2015 року відповідачу направлено регресну вимогу, однак на відповідач не надав жодної відповіді. В судове засідання сторони не з'явилися, про розгляд справи були повідомленні належним чином. 20 листопада 2015 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Суд, проводить в письмовому провадженні, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до наступного. 24.09.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП у зв'язку з тим, що відповідач 24.09.2014 року близько 13.год. 40 хв. керуючи автомобілем [NUMBER] не вжив необхідних заходів щодо уникнення самовільного руху автомобіля здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність перед третіми особами [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант». Потерпілий [PERSON] звернувся до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою від 31.10.2014 року про страхове відшкодування. 29.01.2015 року на користь [PERSON] ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплатило відшкодування у розмірі 1 283 грн. 95 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 9160 від 29.01.2015 року. Таким чином суд вважає, що в даному випадку настав страховий випадок, а тому сума заподіяної шкоди правомірно виплачена страховою компанією. Згідно Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водій, причетний до настання ДТП, яка може стати підставою для здійснення страхового відшкодування, має обов'язок вчинити певні дії. Відповідно до п.п. 33.1.2. цього Закону учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Відповідно до п."г" п.п. 38.1.1 п.38.1ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; У відповідності дост.993 ЦК Українидо страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно дост.27 Закону України "Про страхування"до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 cт. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідач [PERSON] не повідомив протягом трьох робочих днів про настання дорожньо-транспортної пригоди страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України після здійснення виплати позивачем грошових коштів [PERSON] у розмірі 1 283 грн. 95 коп. у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заподіяну шкоду в порядку регресу в розмірі 1283 грн. 95 коп. У відповідності до ч.1ст.88 ЦПК Українисуд стягує з відповідача в користь позивача оплачений за звернення до суду судовий збір в розмірі 1218 грн. 00 коп..

Outcome: approved