Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Комунальне підприємство "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" звернулося до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.05.2007 року між Комунальним підприємством "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" та [PERSON] був укладений кредитний договір №0542/2007, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000 грн.. Кредит надавався строком на 8 років 8 місяців. Відповідно до Кредитного договору позичальник зобов`язалася щоквартально, до 16 числа поточного кварталу, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 370 грн.. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] , 16.05.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. За вказаним договором поруки поручитель зобов`язалася у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку за період з 2011 року по 2019 рік за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 8256,69 грн., яка складається з: 5981,24 грн. - борг за кредитом; 1263,98 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1011,47 грн. - заборгованість за відсотками за видачу та управління кредитом. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом та з метою уникнення подальшого зростання заборгованості позивач просить стягнути розірвати вказаний кредитний договір та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 8256,69 грн.. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила суду що вона сплатила позивачу 2000 грн. а рахунок погашення заборгованості та надала суду відповідну квитанцію. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2007 року між Комунальним підприємством "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" та [PERSON] був укладений кредитний договір №0542/2007, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000 грн.. Кредит надавався строком на 8 років 8 місяців. Відповідно до Кредитного договору позичальник зобов`язалася щоквартально, до 16 числа поточного кварталу, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 370 грн. згідно з графіком (а.с. 15-17). З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором №0542/2007 від 16.05.2007 року між Комунальним підприємством "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" та [PERSON] був укладений договір поруки від 16.05.2007 року, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором Комунальним підприємством "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" (а.с.8). Згідно ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст.651 ЦК України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 16.01.2019 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 8256,69 грн., яка складається з: 5981,24 грн. - борг за кредитом; 1263,98 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1011,47 грн. - заборгованість за відсотками за видачу та управління кредитом (а.с. 11-13). Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України "у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя". Враховуючи, що відповідач [PERSON] частково сплатила суму заборгованості по кредиту в розмірі 2000 грн., з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню сума заборгованості по кредиту в розмірі 3981,24 грн.. Що стосується заборгованості по процентам за користування кредитом та за видачу та управління кредитом, то в цій частині суд зауважує наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитом 1263,98 грн. Та заборгованість за відсотками за видачу та управління кредитом - 1011,47 грн., нараховані станом на 16.01.2019 року (а.с.11, 12, 13). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щоквартальну сплату відсотків за користування кредитом та за видачу та управління кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, термін закінчення повернення якого спливає 16.11.2015 року (а.с.7). Відтак, у межах строку кредитування до 16 листопада 2015 відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щоквартальними) платежами. Починаючи з 17 листопада 2015 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Згідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, та за видачу та управління кредитом нарахованих за період з 17.11.2015 року по 16.01.2019 року в задоволенню не підлягають. Таким чином, суд, враховуючи, що відповідач сплатила частину заборгованості в розмірі 2000 грн., вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №0542/2007 від 16.05.2007 року в сумі 5232 грн., яка складається з: 3981,24 грн. - заборгованість по кредиту; 694,60 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 556,16 грн. - заборгованість за відсотками за видачу та управління кредитом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 1217,26 грн. - понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial