Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

в липні 2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Київ, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , згідно з яким просив: скасувати арешт 3-кімнатної квартири загальною площею 144,00 кв.м., житловою площею 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (індексний номер обтяження № 12793311 від 30.04.2014 року); машиномісця № 15 загальною площею 11, 60 кв.м., яке розташоване в підземній автостоянці у будинку [ADDRESS] (індексний номер обтяження № 12773202 від 30.04.2014 року ); гаража № [NUMBER] загальною площею 19,90 кв.м., у гаражно-будівельному кооперативі "Гірський" , що розташований по вул. Копилівській у Подільському районі м. Києва (індексний номер обтяження № 12773981 від 30.04.2014 року), накладений 29.04.2014 року на підставі посвідчення № [NUMBER] , виданого 14.08.2009 року, та постанови Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві б/н від 06.09.2012 року. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 18.09.2008 року між ВАТ "СЕБ Банк", правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк", та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1845, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у ПАТ "Фідобанк" для придбання нерухомого майна кредит в сумі 924 800 доларів США зі строком користування до 18.09.2028 року з плаваючою ставкою, яка розраховується як сума значення Libor та фіксованого відсотку, який складає 10% за користування кредитом. З метою виконання позичальником своїх зобов`язань за даним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договори іпотеки, а саме: - Договір іпотеки від 18.09.2008 року, зареєстрований в реєстрі № 3422, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кияшко А.В., відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: 3-кімнатна квартира загальною площею 144,00 кв.м., житловою площею 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - Договір іпотеки від 18.09.2008 року, зареєстрований в реєстрі № 3427, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кияшко А.В., відповідно до якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: машиномісце № 15 загальною площею 11,60 кв.м., яке розташоване в підземній автостоянці у будинку [ADDRESS] ; - Договір іпотеки від 31.05.2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 1094, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кияшко А.В., відповідно до якого в іпотек банку передано нерухоме майно, а саме: гараж № [NUMBER] загальною площею 19,90 кв.м., у Гаражно-будівельному кооперативі "Гірський", що розташований по вул. Копилівській у Подільському районі міста Київ. Разом з тим, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2012 року, ухваленим у справі № 2610/528/2012 за позовом ПАТ "СЕБ Банк", правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк", до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором від 18.09.2008 року у сумі 8 872 852 грн. 59 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219 грн. 00 коп. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист. При цьому, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2017 року замінено сторону виконавчого провадження, відкритого на підставі вищенаведеного виконавчого листа, а саме стягувача - на ТОВ "ФК "Інновація". У свою чергу, 19.07.2018 року на підставі Договору про відступлення права вимоги (факторингу) № 283 ТОВ "ФК "Інновація" відступило своє право вимоги до ТОВ "Оптимум Фактор", яке, у свою чергу, відступило своє право вимоги до [PERSON] на підставі договору відступлення права вимоги № 20072018/1 від 20.07.2018 року. Також, з метою виконання виконання зобов`язань за даним договором 20.07.2018 року між ТОВ "Оптимум Фактор" та [PERSON] було укладено договори про відступлення прав за вищезазначеними договорами іпотеки. При цьому, відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 131620429 від 20.07.2018 року, № 131617387 від 20.07.2018 року, № 131613574 від 20.07.2018 року [PERSON] зареєстрований іпотекодержателем вищезазначеного майна. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2018 року було замінено сторону виконавчого провадження, відкритого відповідно до виконавчого листа № 2/759/1457/13, а саме: замінено стягувача на [PERSON] . Однак, позивач зазначав, що він позбавлений реалізувати свої права як іпотекодержатель, оскільки, як йому стало відомо, вищенаведене іпотечне майно перебуває під обтяженням з 29.04.2014 року на підставі постанови Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 06.09.2014 року, ухваленої в рамках кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України. За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що згідно з ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 32013110030000147 - закрито, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі. Ухвалою від 15.07.2019 року було відмовлено у відкритті провадження у справі. Постановою Київського апеляційного суду від 17.09.2019 року задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , ухвалу від 15.07.2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 10.12.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.. Вислухавши сторону позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 18.09.2008 року між ВАТ "СЕБ Банк", правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк", та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1845, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у ПАТ "Фідобанк" для придбання нерухомого майна кредит в сумі 924 800 доларів США зі строком користування до 18.09.2028 року з плаваючою ставкою, яка розраховується як сума значення Libor та фіксованого відсотку, який складає 10% за користування кредитом. З метою виконання позичальником своїх зобов`язань за даним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договори іпотеки, а саме: - Договір іпотеки від 18.09.2008 року, зареєстрований в реєстрі № 3422, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кияшко А.В., відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: 3-кімнатна квартира загальною площею 144,00 кв.м., житловою площею 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - Договір іпотеки від 18.09.2008 року, зареєстрований в реєстрі № 3427, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кияшко А.В., відповідно до якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: машиномісце № 15 загальною площею 11,60 кв.м., яке розташоване в підземній автостоянці у будинку [ADDRESS] ; - Договір іпотеки від 31.05.2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 1094, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кияшко А.В., відповідно до якого в іпотек банку передано нерухоме майно, а саме: гараж № [NUMBER] загальною площею 19,90 кв.м., у Гаражно-будівельному кооперативі "Гірський", що розташований по вул. Копилівській у Подільському районі міста Київ. Разом з тим, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2012 року, ухваленим у справі № 2610/528/2012 за позовом ПАТ "СЕБ Банк", правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк", до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором від 18.09.2008 року у сумі 8 872 852 грн. 59 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219 грн. 00 коп. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист. При цьому, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2017 року замінено сторону виконавчого провадження, відкритого на підставі вищенаведеного виконавчого листа, а саме стягувача - на ТОВ "ФК "Інновація". У свою чергу, 19.07.2018 року на підставі Договору про відступлення права вимоги (факторингу) № 283 ТОВ "ФК "Інновація" відступило своє право вимоги до ТОВ "Оптимум Фактор", яке, у свою чергу, відступило своє право вимоги до [PERSON] на підставі договору відступлення права вимоги № 20072018/1 від 20.07.2018 року. Також, з метою виконання виконання зобов`язань за даним договором 20.07.2018 року між ТОВ "Оптимум Фактор" та [PERSON] було укладено договори про відступлення прав за вищезазначеними договорами іпотеки. При цьому, відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 131620429 від 20.07.2018 року, № 131617387 від 20.07.2018 року, № 131613574 від 20.07.2018 року [PERSON] зареєстрований іпотекодержателем вищезазначеного майна. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2018 року було замінено сторону виконавчого провадження, відкритого відповідно до виконавчого листа № 2/759/1457/13, а саме: замінено стягувача на [PERSON] . Згідно з витягами Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 30.04.2014 року вищенаведене нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, перебуває під обтяженням на підставі посвідчення № [NUMBER] , виданого 14.08.2009 року, та постанови Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 06.09.2012 року, яка була ухвалена в рамках кримінального провадження № 32013110030000147 за обвинуваченням [PERSON] . Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 32013110030000147 - закрито. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що він позбавлений реалізувати свої права як іпотекодержатель, оскільки іпотечне майно безпідставно перебуває під обтяженням. Так, Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому, поняття «охоронюваний законом інтерес» розуміється як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. У статті 1 Закону України «Про іпотеку», зазначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Зокрема, ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». При цьому, за змістом ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення вимог за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника». Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного суду від 05.04.2018 року по справі № 910/9256/17. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 15.05.2019 року (справа № 372/2904/17-ц), із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Арешт майна у такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на не правомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Таким чином, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, можна дійти висновку, що із припиненням кримінальної справи арешт майна, який стає публічним обтяженням права власності, із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права позивача як іпотекодержателя нерухомого майна на звернення стягнення. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування арешту 3-кімнатної квартири загальною площею 144,00 кв.м., житловою площею 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (індексний номер обтяження № 12793311 від 30.04.2014 року); машиномісця № 15 загальною площею 11, 60 кв.м., яке розташоване в підземній автостоянці у будинку [ADDRESS] (індексний номер обтяження № 12773202 від 30.04.2014 року ); гаража № [NUMBER] загальною площею 19,90 кв.м., у гаражно-будівельному кооперативі "Гірський", що розташований по вул. Копилівській у Подільському районі м. Києва (індексний номер обтяження № 12773981 від 30.04.2014 року), накладений 29.04.2014 року на підставі посвідчення № [NUMBER] , виданого 14.08.2009 року, та постанови Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві б/н від 06.09.2012 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved