Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 17.07.2006 між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номера, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 4000 /чотири тисячі/ грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.6.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Тому станом на 12.05.2014 року заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ "ПриватБанк" складає 19179 грн. 24 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 2688 грн. 11 коп.; заборгованість за відсотками 16491 грн.13 коп.; Від цієї суми заборгованості позивач відмінусував суму у розмірі 4594 грн. 49 коп., яка була стягнута з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовим наказом Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.09.2008 року, різниця становить 14584 грн. 75 коп. -плюс штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 729 грн.24 коп. Всього, заборгованість до стягнення становить 15813 грн. 99 коп. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Також просила врахувати, що останній платіж був здійснений відповідачкою 25.07.2008 року у розмірі 300 грн., залишок склав 4199,82 грн., надіславши суду виписку із особового рахунку [PERSON] за вказаним договором. Відповідачка надала до суду заяву про незгоду з вимогами позову, додавши до заяви декілька квитанцій про погашення кредиту (а.с.31-33), однак до судового засідання двічі не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, заяви про причину неявки не надіслала. Тому, суд виносить рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі заяви від 17.07.2006 року (а.с.7), якою відповідачка підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами (а.с.8-13) складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаного договору відповідачці [PERSON] були надані кошти в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на укладення вищезазначеного договору, оскільки підписала заяву (а.с.7) разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.8-13), що складає між нею і банком Договір. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, однак відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.6) та у особовому рахунку останньої (а.с.56-60). Суд дослідив надані [PERSON] до попереднього судового засідання квитанції про погашення кредиту (а.с.32-33), які знайшли відображення у особовому рахунку останньої(а.с.56-57), тобто не заперечуються позивачем, остання проплата кредиту була 25.07.2008 року в сумі 300 гривень, після чого, залишок на вказану дату складав 4199,82 гривень, який більше відповідачкою не проплачувався. Доказів повного погашення кредиту останньою, суду не надано. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що заборгованість відповідачки за кредитним договором без номеру від 17.07.2006 року, перед позивачем, станом на 12.05.2014 року дійсно становить 19179,24 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 2688 грн. 11 коп.; заборгованість за відсотками 16491 грн.13 коп. Однак, від цієї суми заборгованості необхідно відняти суму в розмірі 4594 грн. 49 коп., яка була стягнута судовим наказом Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.09.2008 року з відповідачки на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.5), тому різниця боргу становить 14584 грн. 75 коп. (19179,24 - 4594,49). Та, з урахуванням вимог п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, крім того нараховано штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 729 грн.24 коп. Тому, загальна заборгованість, що складає ціну позову - 15813,99 грн.(14584,75 + 500 + 729,24), має бути стягнута з відповідачки на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved