Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору поруки недійсним. Ухвалою суду від 27 серпня 2014 року позови об'єднані в одне провадження. Позивач за первісним позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по Договору про відкриття кредитної лінії №10-976-048К від 08.04.2008року в сумі 45170 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 2475555,39грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00грн. Позов обґрунтовує тим, що 08 квітня 2008 р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», (правонаступником якого є АТ "Банк "Фінанси та Кредит"), надалі - Позивач, та [PERSON] (надалі - Відповідач) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 10-976-048К (надалі - кредитний договір), згідно умов якого Відповідач отримав кредит в сумі 31000,00 (тридцять одна тисяча) доларів США 00 центів. При укладенні Кредитного договору, Відповідач, відповідно прийняв на себе зобов'язання повернути кредит в строки, що визначені умовами Договору та сплачувати відсотки за користування кредитом, згідно до графіка, що є невід'ємною частиною Кредитного договору. У порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору Відповідач систематично не виконував належним чином зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, що є порушенням зобов'язань. Заборгованість Відповідача по кредиту станом на 19 травня 2015 року складає 2475555,39, яка складається із: - 376393,03 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; - 245512,26грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; - 5415,76грн. - сума строкової заборгованості по відсоткам; - 371787,7грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; - 1476446,64грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить суд визнати недійним договір поруки від 08.04.2008року №10-976-048П укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що він спірний договір поруки не підписував, волевиявлення на вчинення такого договору не виявляв, йому не було відомо про його існування, а тому вважає, що є всі підстави для визнання такого договору недійсним. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач за первісним та зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за об'єднаним позовами Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON], про стягнення заборгованості та позовом [PERSON] до [PERSON], Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору поруки недійсним за його відсутності. Позовні вимоги за первісним позовом не визнає. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнає в повному об'ємі. Позивач за зустрічним позовом у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні свого позову наполягає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, 08 квітня 2008 р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», (правонаступником якого є АТ "Банк "Фінанси та Кредит"), та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 10-976-048К, згідно умов якого Відповідач отримав кредит в сумі 31000,00 (тридцять одна тисяча) доларів США 00 центів. При укладенні Кредитного договору, [PERSON], відповідно прийняв на себе зобов'язання повернути кредит в строки, що визначені умовами Договору та сплачувати відсотки за користування кредитом, згідно до графіка, що є невід'ємною частиною Кредитного договору. У порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору [PERSON] систематично не виконував належним чином зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, що є порушенням зобов'язань. Заборгованість по кредиту станом на 19 травня 2015 року складає 2475555,39, яка складається із: - 376393,03 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; - 245512,26грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; - 5415,76грн. - сума строкової заборгованості по відсоткам; - 371787,7грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; - 1476446,64грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту. Банк за первісним позовом належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, проте відповідач порушив умови договору, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позичальником. До теперішнього часу вказана заборгованість відповідачем не погашена. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами. Що стосується зустрічного позову, слід зазначити, що порука є одним із видів забезпечення виконання зобов'язань, що передбачено статтею 546 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним тощо. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до матеріалів справи долучена копія договору поруки №10-976-048П від 08 квітня 2008 року, згідно якого [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати перед Кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 10-976-048К від 08 квітня 2008 року. Посилання позивача за зустрічним позовом на те, що договір поруки №10-976-048П від 08 квітня 2008 року він не підписував, йому не було відомо про його існування, підтверджується висновком експерта № Д/№69 від 05.03.2013 року Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Головного Управління МВС України в Запорізькій області з якого вбачається, що підпис в графі «Поручитель», у договорі поруки №10-976-048П від 08.04.2008року виконаний не [PERSON], а іншою особою, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення позивача за зустрічним позовом на укладення оспорюваного ним договору поруки від 08.04.2008року. З огляду на наведене, суд вважає встановленим, що [PERSON] не підписував вищезазначений договір поруки, отже його не можна вважати таким, що вчинений у формі, встановленій законом, а отже є таким, що суперечить вимогам Глави 71 ЦК України. Враховуючи, що оспорюваний договір поруки не відповідає вимогам ч.1 ст. 203 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідно до частини 1 ст. 215 цього Кодексу він є недійсним, що є підставою для задоволення зустрічного позову. На підставі вимог ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним за первісним позовом стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп., за зустрічним позовом стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 243грн.60коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved