Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому прохали: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 19 903 грн. 35 коп. за кредитним договором №б/н від 20.01.2008, яка складається з наступного: 4 505,68 грн. - заборгованість за кредитом; 14 211,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 935,87 грн. (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1 600 грн. Зазначивши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.01.2008 [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява 20.01.2008 разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2017 має заборгованість - 19 903,35 грн. 22.01.2018 року представник відповідача надав суду відповідь на відзив, в якій проти застосування терміну позовної давності заперечувала. Також зауважили, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов»»язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за договором, через що посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. (а.с.55-60). В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без участі представника банку, що позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. Також надали суду відповідне клопотання (а.с.2, 22). В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник за ордером [PERSON] проти позову заперечували, прохали відмовити в повному обсязі. Прохали прийняти до уваги міркування викладені у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив при винесенні рішення у цивільний справі, посилаючись на те, що він, [PERSON] кредитний договір б/н від 20.01.2008, «Правила надання банківських послуг», «Умови надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою», «Тарифи банку» не підписував. 20.01.2008 [PERSON] видали кредитну картку «Бонус плюс» № [NUMBER] з лімітом 4 500, 00 грн. строком дії до жовтня 2013 року. Після закінчення строку дії картки, він, [PERSON] картку не перевипускав та нею не користувався (не знімав та не вносив кошти), ще 5 карт, строком дії до березня 2016 року не отримував. Останнє зняття коштів здійснено 24.02.2012 у розмірі 6,00 грн., а останнє внесення 28.05.2012 у розмірі 330,00 грн. Позовна давність для даних правовідносин встановлюється тривалістю у три роки. Початком перебігу позовної давності є строк закінчення дії картки жовтень 2013 року, а строком закінчення відповідно жовтень 2016 року. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовною заявою 20.10.2017, тобто з пропуском строку позовної давності. ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути штрафи 250,00 грн. та 935,87 грн., нараховані відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг. Вказані штрафи виникають при порушенні строку оплати будь-якого платежу по договору більш ніж на 120 днів. Відповідно до п. 1 ст. 258 ЦК України, до позовних вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в 1 рік. Вважають, що позовні вимоги, як до основної суми боргу так і про стягнення неустойки подані з пропуском строку позовної давності. Суд, заслухавши відповідача [PERSON], представника відповідача за ордером [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 20.01.2008між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н від 20.01.2008, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку «Бонус плюс» [NUMBER] строком дії до жовтня 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що підтверджується копією заяви на отримання кредиту від 20.01.2008, котра підписана [PERSON](а.с.6-7). Частиною 1 ст.634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля придбання, припинення або зміну цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві. Таким чином, кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав свої зобов'язання перед [PERSON] надавши останньому кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі, строки та на умовах, передбачених договором на платіжні картки, що підтвердив в судовому засіданні відповідач. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов'язання не виконував, щомісячно кредит не сплачував. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором № б/н від 20.01.2008 року відповідач [PERSON] станом на 30.06.2017 має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» з яких: заборгованість за кредитом - 4505 грн. 68 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 14 211 грн. 80 коп. (а.с. 3-5). Статтею 546 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Крім того, за порушення умов договору позивачем відповідачу нараховано: 250 грн. 00 коп. - штрафу (фіксована частина) та 935,87 грн. штрафу (процентна частина). Всього сума заборгованості складає - 19903 грн. 35 коп. (4505,68+14211,80+250,00+ 935,87), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-5). Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками (а.с.3-5). Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Як слідує із матеріалів справи, кредитна картка «Бонус плюс» [NUMBER] видана [PERSON] строком дії до жовтня 2013 року. Після закінчення строку дії картки відповідач отримав нові картки : [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] остання з яких має термін дії до останнього дня березня 2016 року. Таким чином, враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов'язання не виконані та кредитором не прийняті. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, .використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний Суд України неодноразово висловлювався відносно сроку виконання зобов"язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 справа №6-61цс 14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається, після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору." Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на ліцевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня березня 2016 року, (а.с.63). Таким чином, банк звернувся до суду з позовом до відповідача 18.10.2017 - до спливу строку позовної давності (а.с.1-2). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушив зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінено найменування позивача з ЗАТ КБ "ПриватБанк" на ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.19). Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1600 грн. (а.с.20). Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved