Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

13.11.2013 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська боргова компанія" Олійник Аліна Олегівна звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, Олійник А.О., в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та справу розглянути без її участі, також просила в разі неяки відповідача в судове засідання ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Тому відповідно до приписів ст. 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про необхідність ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що 29.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та [PERSON], [INFO], був укладений кредитний договір № 24/Н/11/73/ФО. (а.с.5-9). 30.08.2013 року між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АНСУ" відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу № 30/08-13. Згідно даного договору відбулося відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором № 24/Н/11/73 ФО від 29.08.2011 року, що був укладений між ПАТ " Дочірній Банк Сбербанку Росії" та [PERSON]. Відповідно до договору факторингу ТОВ "АНСУ" набуло права вимоги кредитора до [PERSON] (а.с.19-28). 30.08.2013 року між ТОВ "АНСУ" та ТОВ "Українська боргова компанія" було укладено договір відступлення права вимоги № 3 А за яким ТОВ "Українська боргова компанія" набула права кредитора за вищевказаним договором. Згідно даного договору відбулося відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором № 24/Н/11/73/ФО від 29.08.2011 року, що був укладений між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та [PERSON] (а.с. 29-39). Відповідно до п.1.1. кредитного договору, Банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 15000 (п"ятнадцять тисяч) гривень на поточні потреби, без обмеження цільового використання кредитних коштів за виключенням випадків, передбачених законодавством України, а Позичальник зобов"язується своєчасно та в повному обсязі виплатити Банку проценти за користування Кредитом, відповідно до п. 1.2. Кредитного договору розмір процентів складає 25% річних, виконати інші умови договору і своєчасно повернути кредит Банку. Виходячи з положень ст.ст.6, 626-631,526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Статті 526,530 ЦК України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений для цього строк. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлено договором, Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Умови погашення кредиту, передбачені кредитним договором, [PERSON] не виконуються, а тому станом на 22.10.2013 року у нього перед позивачем виникла загальна заборгованість у розмірі 20089,21 гривень : - сума простроченої заборгованості за основним боргом 14348 грн., 50 коп. - сума строкової заборгованості за відсотками 318 грн., 85 коп. - сума простроченої заборгованості за відсотками 5 421 грн., 86 коп. Тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу за кредитним договором в розмірі 20089 грн., 21 коп. на підставі 611 ЦК України підлягають задоволенню повністю бо вимоги позивача відповідають умовам договору. Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позивачем повністю доведено позовні вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості. Тому суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, суд знаходить обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат по оплаті судового збору в розмірі 229.40 грн., тому що вони відповідають вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved