Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] спілка «СуперКредит» (далі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою в якій вказує, що 23 березня 2015 року між [PERSON] спілкою «СуперКредит» (далі - Позивачем) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір №СК-25/0016/15/43/21 (далі - Договір), відповідно до якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу-1 кредит в сумі 3000 (трьох тисяч) гривень. Позивач виконав свої зобовязання та надав Відповідачу кредит в сумі 3000 (трьох тисяч) гривень, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером. Останній платіж Відповідачем було здійснено 07 червня 2016 року, що спричинило затримку Відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Договором. Позивач зазначає, що Відповідач має належним чином виконувати свої зобовязання за Договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак своє зобовязання не виконує. На підставі викладеного, просить суд, стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «СуперКредит», заборгованість за кредитним договором №СК-25/0016/15/43/21 від 23 березня 2015 року в розмірі 3\~792 (трьох тисяч сімсот дев'яносто двох ) гривень 71 копійки та сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив про розгляд справи за відсутності Позивача. Заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи була своєчасно та належним чином повідомлена, відповідно до частини пятої статті 74 ЦПК України, а саме у встановленому законом порядку на адресу її останнього відомого зареєстрованого місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які повернулися до суду з відміткою Укрпошти вручено особисто 21 липня 2017 року, та «За відмовою адресата від отримання». Відповідно до частини восьмої статті 76 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Про причини неявки суду Відповідач не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала, а тому суд визнає причини неявки Відповідача неповажними. Згідно повідомлення УДМС України в Житомирській області від 14 липня 2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до частин девятої статті 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Відповідно до частини першої \~статті 224 ЦПК України\~- у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до частини четвертої\~статті 169 ЦПК України\~- якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), враховуючи положення частини другої статті 197 ЦПК України та доходить слідуючого висновку. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй\~Постанові № 5 від 30 березня 2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»\~роз'яснив, що: "При розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів слід виходити з положень\~Конституції України\~та враховувати, що кредитні відносини врегульовано\~законами України: від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених\~Законом України від 20 травня 1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України». Згідно\~статті 11 ЦПК України\~- суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 23 березня 2015 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-25/0016/15/43/21, відповідно до пункту 1.1 якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу кредит в сумі 3000 (трьох тисяч) гривень. Відповідно до пункту 3.1 Договору кредит мав надаватися Відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача. Позивач виконав умови Договору та надав Відповідачу кредит в сумі 3\~000 (трьох тисяч) гривень, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером №34 від 23 березня 2015 року. Відповідно до пункту 3.2 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку вісімдесят чотири процентів річних. Відповідно до п.п. 9 пункту 2.4 Договору Відповідач зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці1, пункту 3.3. Договору. Згідно п.п. „а" п.п. 3 пункту 2.1 Договору в разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш ніж на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Крім того, Відповідачем не було повідомлено Позивача про отримання ним кредиту в іншій фінансовій установі, що є порушенням п.п. 6 пункту 2.4 кредитного договору. Зазначене підтверджується універсальним кредитним звітом станом на 13 червня 2017 року, отриманим Позивачем у відповідності до умов договору № 417 про надання інформаційних послуг (обмін та використання інформації) укладеного 05 липня 2013 року між Позивачем та ООО «УКРАИНСКОЕ БЮРО [PERSON]». В свою чергу, за не повідомлення Позивача про отримання кредиту в іншій фінансовій установі Відповідач відповідно до підпункту 6 пункту 2.4 кредитного договору зобов'язаний сплатити Позивачу штраф в розмірі 45 відсотків від суми кредиту, вказаної у пункті 1.1 кредитного договору, що відповідно до його умов /3000-45 відсотків =1350/ складає 1\~350 гривень. На виконання умов пункту 2.4 Договору Відповідачем було здійснено останній платіж 07 червня 2016 року. Вказане вище підтверджуються Розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору станом на 06 липня 2017 року, заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 3\~792 (три тисячі сімсот девяносто дві) гривні 71 копійка, з яких: 1\~141 гривня 52 копійки - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 1\~035 гривень 07 копійок - сума несплачених процентів станом на 06 липня 2017 року; 266 гривень 12 копійок - нарахована за період з 26 лютого 2017 року по 06 липня 2017 року сума пені; 1\~350 гривень - штраф відповідно до підпункту 6 пункту 2.4. З огляду на те, що у Відповідача існує заборгованість по поверненню кредиту та сплаті процентів, яка виникла в силу того, що Відповідач допустив затримку здійснення повернення кредиту та сплату процентів на один місяць, чого він був зобов'язаний не допускати згідно п.п. „а" п.п. 3 пункту 2.1 Договору можна зробити висновок про те, що Відповідач порушив умови Договору, а отже порушив зобов'язання. Відповідно до пункту 6.1 Договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов'язань за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Згідно вимог статті526 ЦК України\~- зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~- порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ частини першої статті 612 ЦК України\~- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої \~статті 625 ЦК України\~- боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~- позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої \~статті 1050 ЦК України\~- якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків. Згідно частини першої статті\~1048, частини першої статті\~1054 ЦК України\~- за користування кредитом відповідач зобов'язаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Сплата Відповідачем неустойки у вигляді пені за порушення зобов'язання, яким є Договір, передбачена пунктом 3.4 останнього, в якому зазначено, що у випадку прострочення Відповідачем термінів платежів, зазначених у Таблиці 1, Позивач має право стягувати з Відповідача пеню в розмірі 1 відсотка від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Також слід зазначити, що відповідно до пункту 3.5 Договору Позивач та Відповідач домовилися, що строк позовної давності за цим договором складає 10 років. З огляду на вищенаведене, враховуючи що Відповідач зобов'язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує, ухиляються від погашення заборгованості і заборгованість за кредитним договором не погашає, а також зважаючи на те, що правильність розрахунку ніким не оспорюється і який не викликає сумнівів, суд вважає що позов [PERSON] спілки «СуперКредит» слід задовольнити. Відповідно до\~пункту 6 статті 214 ЦПК України\~- під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої\~статті 79 ЦПК України\~- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до\~статті 88 ЦПК України\~та пункту 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в розмірі 1600 гривень (платіжне доручення № 431 від 23 червня 2017 року з призначенням платежу - судовий збір).

Outcome: approved