Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - [PERSON]. Заява мотивована тим, що 30 вересня 2012 року померла його дружина [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина за законом на її 1/4 частину квартири за № 3 будинку за № 25 по вул. І.Франка в м. Коломия. Заявник прийняв спадщину після смерті своєї дружини і, тому в січні 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно. Однак приватний нотаріус [PERSON] відмовила йому у видачі вказаного свідоцтва по тій причині, що в нього відсутній належний документ, яким підтверджується факт його постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини (день її смерті). Зазначає, що його вимога підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. 03 червня 1999 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі ДРАЦС по м. Коломия ГТУ МЮ в Івано-Франківській області, актовий запис за № 150. В 2002 року їх сім»я виїхала з м. Коломия в США, а в січні 2017 року він повернувся в м. Коломия. 30 вересня 2012 року в м. Ротонда Вест, США померла його дружина [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її смерть з апостилем та перекладом на українську мову. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду в м. Коломия 01.07.1990 року [PERSON] передана у власність 1/4 частина квартири за № 3 будинку за № 25 по вул. І.Франка в м. Коломия. Право власності на дане майно зареєстровано за [PERSON] в Коломийському МБТІ 16.07.1996 року. Заявник вказує, що згідно ст. 71 Закону України « Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Після смерті [PERSON] згідно вимог ст. ст. ст. 1216,1217,1258 ЦК України відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів вона не складала. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] належали: він, [PERSON] чоловік спадкодавця, [PERSON] син спадкодавця, [PERSON] батько спадкодавця. Мати спадкодавця [PERSON] померла раніше доньки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її смерть. Заявник також вказує, що він постійно проживав з спадкодавцем (своєю дружиною) [PERSON] на час відкриття спадщини ( день її смерті) за адресою м. Ротонда Вест, вул. Марка Твейна, 20, Флоріда, США. Однак, в США відсутня реєстрація місця проживання фізичних осіб і, тому заявник не взмозі надати в підтвердження цієї обставини вищевказані докази, які передбачені п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що і стало підставою для відмови нотаріуса у відкритті спадкової справи після смерті його дружини і видачі йому свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно на 1/4 частку у вищевказаній квартирі. Той факт, що він постійно проживав з спадкодавцем на день її смерті стверджується свідоцтвом про смерть його дружини, в якому зазначено про її місце проживання на день смерті, про його ( чоловіка) повідомлення про її смерть і місце його проживання за однією адресою з померлою. Даний факт також підтверджується його та його дружини посвідченнями водіїв, в яких вказане одне і теж місце проживання кожного з них. Посвідчення водія в США є офіційним документом, яким посвідчується особа, яка є його власником. Оскільки заявник постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини ( на день її смерті 30.09.2012 року), тому він прийняв спадщину після її смерті. Встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення, оскільки від вирішення даного питання залежить отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дружини на 1/4 квартири за № 3 будинку за № 25 по вул. І.Франка в м. Коломия. Батько спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадщини не прийняли, оскільки кожен з них не проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав в шестимісячний строк після смерті спадкодавці до нотаріуса в м. Коломия заяву про прийняття спадщини. Просить суд встановити факт, що він, заявник [PERSON]Є постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини день її смерті 30 вересня 2012 року. Заявник в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, його представник адвокат [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить заяву задоволити. У судове засідання представник заінтересованої особи : Коломийської міської ради Івано-Франківської області не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, а також зазначив про винесення рішення відповідно до норм чинного законодавства. Врахувавши заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Стаття 256 ЦПК України передбачає, що суд може встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав. Відповідно до п.1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрества юстиції України від 22.02.2012 рокуза № 296/5 якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі\~Закону України „Про міжнародне приватне право. Згідно ст. 71 Закону України « Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України \~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 1.12, 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі\~Закону України „Про міжнародне приватне право. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Відповідно до даних свідоцтва про народження батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про одруження від 03.06.1999 року серії І-НМ №004064 заявник [PERSON] 03.06.1999 року одружився із [PERSON], актовий запис №150 (а.с. 12). Судом встановлено, що [PERSON], мати спадкодавця [PERSON], померла 27 лютого 2002 року року у м.Коломия Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-НМ № 124220. (а.с.16), а батько спадкодавця [PERSON] помер 04 березня 2014 року у м.Коломия Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-НМ № 186246. (а.с.17). Спадкодавець [PERSON] померла 30 вересня 2012 року в м. Ротонда Вест, США, що стверджується свідоцтвом про її смерть з апостилем та перекладом на українську мову.(а.с.6-10) Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду в м. Коломия 01.07.1990 року [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності 1/4 частина квартири за № 3 будинку за № 25 по вул. І.Франка в м. Коломия. Право власності на дане майно зареєстровано за спадкодавицею [PERSON] в Коломийському МБТІ 16.07.1996 року в реєстрову книгу за № 4865. Дана частина квартири належала на праві власності спадкодавиці [PERSON] і на день її смерті, що стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ №57431 від 21.11.2016 року .(а.с.13, 18). Згідно довідки № 947 від 22.11.2016 року, виданої сектором видачі довідок відділу управління комунальним майном Коломийської міської ради по вул.. Франка,25/3 станом на 04.03.2014 були зареєстровані: [PERSON],[INFO], з 22.10.1969 року по день смерті 04.03.2014 року, [PERSON],[INFO], з 22.11.1996 року по даний час, [PERSON],[INFO], з 04.09.2013 року по даний час. (а.с.19) Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Той факт, що заявник постійно проживав з спадкодавцем на день її смерті стверджується свідоцтвом про смерть його дружини, в якому зазначено про її місце проживання на день смерті, про його ( чоловіка) повідомлення про її смерть і місце його проживання за однією адресою з померлою. Даний факт також підтверджується його заявника [PERSON] та його дружини посвідченнями водіїв, в яких вказане одне і теж місце проживання кожного з них (а.с.20,21). Встановлено, що заявник [PERSON] постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини ( на день її смерті 30.09.2012 року), тому прийняв спадщину після її смерті. Батько спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадщини не прийняли, оскільки кожен з них не проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав в шестимісячний строк після смерті спадкодавці до нотаріуса в м. Коломия заяву про прийняття спадщини. П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.1 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право. Проаналізувавши всі докази, подані суду на обґрунтування заяви [PERSON], суд приходить до переконання, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні факт постійного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] На підставі наведеного та ст.ст.1261-1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення",

Outcome: approved