Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування рішення Охтирської міської ради та визнання державного акту на землю не дійсним та визнання права власності на земельні ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно п.п. 2 п. 1 рішення Чернеччинської сільської ради народних депутатів, Охтирського району, Сумської області від 16 липня 1993 року „Про передачу земельних ділянок у приватну власність", [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки надані для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,42 га, в тому числі для обслуговування будинку - 0,05 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,27 га, які знаходяться по [ADDRESS]; землі запасу між вулицями Шевченка і Пилипенка с. Чернеччина - 0,10 га дорізка. На підставі вказаного рішення Чернеччинської сільської ради народних депутатів від 16 липня 1993 року, 01 червня 1995 року Чернеччинською сільською радою народних депутатів [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії СМ № 00156 на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва і ведення особистого підсобного господарства, відповідно якого було передана в приватну власність земельна ділянка площею 0,42 га, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5. В травні 2014 року позивач звернувся до приватного підприємства „Бюро землевпорядного проектування" стосовно розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки, відповідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії СМ № 00156, з метою реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі. ПП „Бюро землевпорядного проектування" були виготовлені технічні документації із землеустрою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] площею 0,2500 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] площею 0,1205 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Шевченка/вул. Пилипенка, с. Чернеччина, площею 0,1000 га. Після виготовлення вказаних технічних документацій із землеустрою, директор ПП „Бюро землевпорядного проектування" Ємельянов А.Ю. повідомив позивачу, що загальна площа земельних ділянок по [ADDRESS], складає 0,3705 га. та не відповідає площі вказаних земельних ділянок відповідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії СМ № 00156, де вказана площа 0,32 га; також позивачу повідомили, що вказані розбіжності в площах земельних ділянок є результатом арифметичної помилки в підрахунку площ земельних ділянок при видачі Державного акту на право приватної власності на землю, серії СМ № 00156. При зверненні позивача до Управління Держземагентства в Охтирському районі стосовно реєстрації вказаних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, йому було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру рішеннями від 18.07.2014 року № РВ-5900022082014 та № РВ-5900022072014 земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] площею 0,2500 га, для ведення особистого-- селянського господарства по [ADDRESS] площею 0,1205 га, оскільки відповідно до рішення Чернеччинської сільської ради народних депутатів Охтирського району, Сумської області від 16 липня 1993 року [PERSON] передано в приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,05 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,27 га. та рекомендовано привести у відповідність технічні документації. Згідно із п 2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди земельної ділянки», затвердженої наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.1999 року, що втратила чинність у зв'язку із набранням чинності 01 січня 2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення помилок в державних актах на право власності на земельну ділянку не допускається. Порядок ведення Державного земельного кадастру передбачений Постановою КМ у від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», де в п. 67 передбачено, що документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. На даний час оформлення речових прав (права власності) на земельну ділянку за новою редакцією ст. 126 ЗК України оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За ч. 3 ст. 17 Закону документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення права на нерухоме майно та їх обтяжень та подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам встановленим цим Законом та іншими нормативно - правовими актами. Таким чином, із внесенням змін до норм діючого законодавства з 01 січня 2013 року, ні в територіальних органів Держкомзему, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на землю. На сьогоднішній день такі правовстановлюючі документи, як державні акти на право власності на землю, не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються. Виправити помилку у Державному акті відповідно до п. 1.4 Інструкції шляхом видачі територіальним органом Держкомзему нового Державного акту неможливо, оскільки відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» повноваження щодо видачі правовстановлюючого документу на земельну ділянку перейшли до реєстраційної служби, яким не передбачено видачу Державних актів на землю (видається свідоцтво про право власності), а тому Держкомзему з 01.01.2013 року державні акти на земельну ділянку не видає і виправити помилку іншим шляхом неможливо. В зв'язку з чим звернувся до суду та просить вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Представник відповідача Чернеччинської сільської ради, Охтирського р-ну, Сумської обл., в судове засідання не з'явився, надав заяву якою позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без їх участі. Проти задоволення вимог не заперечують. Представник відповідача Управління держземагенства у Охтирському р-ні, Сумської обл. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи приватного підприємства «Бюро землевпорядного проектування» в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, просив позов задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно п.п. 2 п. 1 рішення Чернеччинської сільської ради народних депутатів Охтирського району Сумської області від 16 липня 1993 року „Про передачу земельних ділянок у приватну власність", [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки надані для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,42 га., в тому числі для обслуговування будинку - 0,05 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,27 га., які знаходяться по [ADDRESS]; землі запасу між вулицями Шевченка і Пилипенка с. Чернеччина - 0,10 га. дорізка. На підставі вказаного рішення Чернеччинської сільської ради народних депутатів від 16 липня 1993 року, 01 червня 1995 року Чернеччинською сільською радою народних депутатів [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії СМ № 00156 на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва і ведення особистого підсобного господарства, відповідно якого була передана в приватну власність земельна ділянка площею 0,42 га., Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5. В травні 2014 року позивач звернувся до приватного підприємства „Бюро землевпорядного проектування" стосовно розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки, відповідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії СМ № 00156, з метою реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі. ПП „Бюро землевпорядного проектування" були виготовлені технічні документації із землеустрою на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] площею 0,2500 га., земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] площею 0,1205 га. та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Шевченка/вул. Пилипенка, с. Чернеччина площею 0,1000 га. Після виготовлення вказаних технічних документацій із землеустрою, директор ПП „Бюро землевпорядного проектування" Ємельянов А.Ю. повідомив позивачу, що загальна площа земельних ділянок по [ADDRESS] складає 0,3705 га. та не відповідає площі вказаних земельних ділянок відповідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії СМ № 00156, де вказана площа 0,32 га.; також позивачу повідомили, що вказані розбіжності в площах земельних ділянок є результатом арифметичної помилки в підрахунку площ земельних ділянок при видачі Державного акту на право приватної власності на землю, серії СМ № 00156. При зверненні позивача до Управління Держземагентства в Охтирському р-ні стосовно реєстрації вказаних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру рішеннями від 18.07.2014 року № РВ-5900022082014 та № РВ-5900022072014 земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] площею 0,2500 га., для ведення особистого - селянського господарства по [ADDRESS] площею 0,1205 га., оскільки відповідно до рішення Чернеччинської сільської ради народних депутатів Охтирського р-ну, Сумської області від 16 липня 1993 року [PERSON] передано в приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,05 га., для ведення особистого підсобного господарства - 0,27 га. та рекомендовано привести у відповідність технічні документації. Згідно із п 2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди земельної ділянки», затвердженої наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.1999 року, що втратила чинність у зв'язку із набранням чинності 01 січня 2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення помилок в державних актах на право власності на земельну ділянку не допускається. Порядок ведення Державного земельного кадастру передбачений Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», де в п. 67 передбачено, що документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. На даний час оформлення речових прав (права власності) на земельну ділянку за новою редакцією ст. 126 ЗК України оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За ч. 3 ст. 17 Закону документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення права на нерухоме майно та їх обтяжень та подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам встановленим цим Законом та іншими нормативно - правовими актами. Таким чином, із внесенням змін до норм діючого законодавства з 01 січня 2013 року, ні в територіальних органів Держкомзему, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на землю. На сьогоднішній день такі правовстановлюючі документи, як державні акти на право власності на землю, не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються. Виправити помилку у Державному акті відповідно до п. 1.4 Інструкції шляхом видачі територіальним органом Держкомзему нового Державного акту неможливо, оскільки відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» повноваження щодо видачі правовстановлюючого документу на земельну ділянку перейшли до реєстраційної служби, яким не передбачено видачу Державних актів на землю (видається свідоцтво про право власності), а тому Держкомзему з 01.01.2013 року державні акти на земельну ділянку не видає і виправити помилку іншим шляхом неможливо. Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Частина 1 ст. 155 ЗК України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", зі змінами і доповненнями, при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід врахувати Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування). Відповідно до пункту 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Отже суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача щодо скасування рішення органу місцевого самоврядування про передачу позивачу у приватну власність земельної ділянки лише в межах помилково зазначеної площі, оскільки у іншій частині рішення є законним. Оскільки внесення виправлень до державного акту виданого позивачеві є неможливим, а зазначені у ньому відомості щодо розмірів площ переданих йому у приватну власність земельних ділянок є невірними та, при цьому, права суміжних землевласників (землекористувачів) не порушуються, підлягають повному задоволенню вимоги позивача про скасування державного акту. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином позовні позивача і в частині визнання права власності на земельну ділянку в межах площ визначених у розроблених технічних документаціях із землеустрою суд вважає за необхідне задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 393 ЦК України, ст.ст. 12, 17, 116, 120 125, 126, 152, 155, 158 ЗК України,

Outcome: approved