Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

19 березня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить: позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що її сестра, [PERSON] з 16 грудня 2014 року перебувалау шлюбі з відповідачем [PERSON] . [INFO] у них народилася донька, [PERSON] . Рішенням Саратського районного суду від 18.06.2019 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Саратського районного суду від 08.07.2019 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2019 року до повноліття дитини. [PERSON] рішення суду не виконував та не виконує, матеріально доньку [PERSON] не утримує, сума заборгованості за аліментами станом на 26 січня 2021 року склала 37829,37 грн. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Після смерті сестри позивачка взяла племінницю [PERSON] на виховання в свою сім`ю. Дитина оточена любов`ю та увагою з боку сім`ї позивачки, баби, діда та інших родичів. Відповідач життям дочки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, навчанні, підготовці до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням. Дочці вже п`ять років, вона не пам`ятає батька та не має до нього ніяких почуттів. Наказом служби у справах дітей Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області малолітню дитину тимчасово влаштовано в сім`ю рідної тітки [PERSON] . Крім того, Кулевчанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області як органом опіки та піклування 11 березня 2021 року наданий висновок № 220 "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ". Під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Малолітня дитина [PERSON] суду пояснила, що в даний час вона вона проживає з позивачкою та її чоловіком, яких називає мамою і татом. Вони дуже добре до неї ставляться, вона відвідує дитячий садок та танцювальний гурток. Вона бажає проживати в сім`ї позивачки. Відповідача не пам`ятає та не спілкується з ним. Представник Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області як органу опіки та піклування та Служби у справах дітей Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Стоянова В.І. позов підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи тим, що відповідач участі у вихованні дочки не приймає, матеріально не забезпечує, не піклується про неї. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Надав письмову заяву, в якій повідомив, що наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК йому відомі та зрозумілі (а.с.63). Вислухавши позивачку, думку малолітньої дитини, відповідача, представника органу опіки та піклування та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволенню позову з таких підстав. За змістом частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У абзаці 4 ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26 квітня 2001 року визначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до ст. 12 цього ж Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. У рішенні від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України" (заява № 2091/13), та в п. 100 рішення від 16 липня 2015 року "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) ЄСПЛ наголосив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Ст. 51 Конституції України та ст. ст.151, 180 СК України встановлюють для батьків обов`язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 жовтня 2015 року вбачається, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 18 червня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12-13). 08 липня 2019 року рішенням Саратського районного суду з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2019 року до повноліття дитини (а.с.14-15). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 січня 2021 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Ярославка Саратського району Одеської області (а.с. 11). В довідці Ярославського старостинского округу Плахтіїївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за № 45/02-12 від 09.02.2021 року зазначено, що дитина [PERSON] , [INFO] перебувала на утриманні матері [PERSON] до моменту смерті останньої, яка настала [INFO] . Батько [PERSON] близько чотирьох років не піклувався, не брав участі у вихованні, не утримував дитину [PERSON] . На території села та з родиною [PERSON] не проживав (а.с.17). Відповідно до довідки КЗ "Ярославський дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок)" від 10 лютого 2021 року за №1, [PERSON] , [INFO] , відвідувала дошкільний заклад з вересня 2017 року по 24 січня 2021 року. Весь час дитина проживала з матір`ю та перебувала на її утриманні. Батько [PERSON] за час відвідування дитиною дошкільного закладу не сплачував батьківську плату за харчування, не відвідував загальних та групових батьківських зборів, святкових ранків, не приводив до закладу та не забирав дитину з садочка. Жодного разу не провідав дитину на території закладу (а.с.23). З довідки Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 11 лютого 2021 року за № 264 вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входить мати [PERSON] , [INFO] (а.с.57). Згідно характеристики Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідач [PERSON] за період проживання на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони. Порушень громадського порядку не допускав, алкогольними напоями не зловживає. З боку членів сім`ї та сусідів скарг не надходило (а.с. 58). Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Ярославською сільською радою Саратського району Одеської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одській області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно Відділом державної реєстрації актів циаільного стану Саратського районного урравління юстиції Одеської області, підтверджують, що позивачка [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами (а.с.7-9). Як зазначено в акті обстеження житлово-побутових умов житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , складеного 10 березня 2021 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за вказаною адресою зі своєю матір`ю. В будинку прибрано, є всі умови для проживання сім`ї. Під час обстеження була проведена бесіда з [PERSON] щодо його ставлення до малолітньої дочки [PERSON] та щодо його участі у вихованні та утриманні дочки (а.с. 59). Відповідно до довідки Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 11.02.2021 року за № 264, та заяви [PERSON] від 23.02.2021 року, засвідченої секретарем Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON] , а також не заперечує проти проживання його дочки в родині тітки [PERSON] (а.с. 60, 61). Наказом служби у справах дітей Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області від 24 лютого 2021 року за № 25, тимчасово влаштовано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка залишилась без батьківського піклування в сім`ю рідної тітки [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). З акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з тіткою [PERSON] . Житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 2 кімнат, кухні, санвузла. В будинку зроблено капітальний ремонт, чисто, затишно. Кімнати обладнані меблями та необхідною побутовою технікою, продукти харчування в наявності. Одна з кімнат обладнана як дитяча кімната. Є двох`ярусне ліжко, шафа для одягу, стіл. Кімната розрахована на проживання [PERSON] та [PERSON] . В наявності одяг відповідно до сезону, розміру, віку дітей (а.с. 21). Свідок [PERSON] пояснила, що вона є хресною [PERSON] , [INFO] . Після розлучення з відповідачем [PERSON] проживала з дитиною в с. Ярославка Саратського району. Відповідач їх не відвідував, участі у вихованні дитини не приймав, матеріально не допомагав. Після смерті [PERSON] відповідач не цікавиться долею дитини, його не турбує, де вона буде жити та хто буде нею опікуватися. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює вихователем в КЗ "Ярославський дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок)". [PERSON] відвідувала заклад з вересня 2017 року по січень 2021 року. Батько [PERSON] за час за цей час дитину до дошкільного закладу не приводив та не забирав, не телефонував. Жодного разу не відвідав дитину на території закладу та батьківські збори. З розрахунку заборгованості за аліментами вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа за № 513/558/19 від 14.08.2019 року, виданого Саратським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , заборгованість за період з 16.05.2019 року по 26.01.2021 року складає 37829 гривень 37 копійок (а.с. 16). Згідно письмовому висновку Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області як органу опіки та піклування, в інтересах малолітньої дитини, відповідача [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітньої дички [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Судом встановлено, що відповідач не піклується про дочку, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її долею, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, тому з метою дотримання найкращих інтересів дитини відповідача належить позбавити батьківських прав. Згідно ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved