Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

У заяві [PERSON] просить видати обмежувальний припис стосовно її чоловіка [PERSON] Вимоги обґрунтувала тим, що разом із [PERSON] та трьома дітьми проживає за однією адресою в місті Любомль по вулиці Островецькій 8. Їх сімейні відносини і спільне господарство припинені, шлюб перебуває на стадії розірвання в судовому порядку. Стосунки між ними останнім часом погіршились через зловживання чоловіком спиртними напоями, на грунті якого вона та діти страждають від погроз фізичною розправою. Поведінка останнього унеможливлює спільне проживання в будинку та слугувала приводом для виклику працівників поліції і подальшого його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї. Вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства, та з огляду на нещодавнє побиття побоюється за власне життя і життя дітей. У звязку із цим на підставі положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" просила встановити обмежувальний припис, яким заборонити [PERSON] упродовж шести місяців: перебувати в місці спільного проживання; наближатися ближче ніж за 100 метрів до цього ж місця проживання; заборонити вести листування, телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах або контактувати з нею через інші засоби звязку і через третіх осіб. В судовому засіданні заявлені вимоги заявниця підтримала і просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] викладені у заяві фактичні обставини правовідносин підтвердив в повному обсязі. Зі встановленням щодо нього обмежувального припису та застосування запропонованих заявником заходів погодився. Від відділу у справах дітей, сімї та молоді виконавчого комітету Любомльської міської ради електронним звязком надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Аналізом доказів суд встановив наступні фактичні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 036672. У період шлюбу у них народилося троє дітей дочка [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO], який є особою з інвалідністю до 18 років, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження, посвідчення, довідкою про склад сімї. Із виданої 20.02.2019 року відділом ЦНАП виконкому Любомльської міської ради довідки встановлено, що заявниця, її чоловік, діти та свекруха [PERSON] проживають [INFO]. Інформацією Любомльського ВП ГУНП у Волинській області стверджено надходження зі служби 102 двох повідомлень про вчинення [PERSON] за місцем проживання домашнього насильства, а саме: 25.05.2018 року від дитини про те, що батько вчинив бійку і погрожує фізичною розправою; 10.02.2019 року від заявниці про те, що чоловік в стані алкогольного спяніння погрожує фізичною розправою. По обох фактах відносно [PERSON] складено протоколи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.1732 КУпАП та за ч.2 ст.1732 КУпАП та скеровано на розгляд Любомльського районного суду. Відповідно до п.3 ст.1 Закону від 07.12.2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" далі Закон) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. У пунктах 14, 17 ст.1 Закону наведені визначення психологічного та фізичного насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов'язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п.7 ст.1 Закону). Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ст.1 Закону). Згідно із ч.4 ст.26 Закону обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Отже, за нормами Закону видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON], заявник обґрунтовувала заявлені вимоги тим, що останній застосовував до неї психологічне насильство шляхом погроз та фізичне насильство шляхом побиття. У підтвердження цих фактів заявник посилається на звернення в органи поліції і складання відносно її чоловіка протоколів про адміністративне правопорушення за ознаками ч.ч.1, 2 ст.1732 КУпАП, які скеровано на розгляд суду. На підставі компютерної програми суду "Д-3" судом з'ясовано, що у 2018 році на розгляді суду перебував один протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] Постановою Любомльського районного суду від 19.06.2018 року встановлено, що останній 25.05.2018 року вчинив насильство в сімї відносно дружини [PERSON] психологічного характеру: ображав її нецензурними словами. У звязку із цим [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП і накладено стягнення. У 2019 році на розгляд суду надійшло два протоколи про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] за ч.2 ст.1732 КУпАП від 10.02.2019 року та від 14.02.2019 року. За змістом цих протоколів 10.02.2019 року [PERSON] за місцем проживання ображав нецензурною лайкою і шарпав за одяг свою дружину [PERSON] та дочку [PERSON], а 14.02.2019 року вчиняв аналогічні дії у стані алкогольного спяніння стосовно дружини. По суті ці протоколи станом на дату розгляду даної справи судом не розглянуті, проте в судовому засіданні [PERSON] особисто підтвердив дійсність цих подій і фактів, а таку свою негативну поведінку по відношенню до членів сімї пояснив вживанням спиртних напоїв після служби в зоні АТО. Заявив, що усвідомлює характер своїх дій, однак контролювати їх і змінити поведінку на даний час не може. Вважає, що йому слід пожити окремо від сім'ї, для цього має місце проживання. З огляду на викладене та враховуючи періодичність і характер протиправних дій [PERSON], суд вважає достатньо і обґрунтовано доведеним ризик продовження останнім домашнього насильства психологічного і фізичного характеру по відношенню до заявниці та їх дітей. Оскільки обставини, на які посилається заявниця, обєктивно підтвердились дослідженими в суді доказами, суд вважає необхідним для захисту її прав і свобод встановити щодо [PERSON] обмежувальний припис строком на 6 місяців із встановленням заявлених нею заборон, які узгоджуються із положеннями ч.2 ст.26 Закону. Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved