Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що позивач, засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. На виконання статутної мети КПТМ "Криворіжтепломережа" здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Так як будинок за вказаною адресою є багатоповерховим, опалення до квартири відповідача здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку, це свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Відповідачам проводились нарахування оплати спожитих послуг відповідно до встановлених тарифів на теплову енергію, однак останні оплату за отримані послуги з централізованого опалення своєчасно та належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим за період з 01 січня 2014 року по 01 лютого 2018 року виникла заборгованість за послугу з централізованого опалення в сумі 9 980,05 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму боргу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, шляхом направлення судової повістки з викликом до суду за місцем проживання останньої, зареєстрованим у встановленому законом порядку, при цьому, будь-яких заяв про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явилась, направила заяву, в якій зазначає, що дана позовна заява про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії в сумі 9980,05 грн. за період з 01.01.2014 по 01.02.2018 подана з порушенням строку позовної давності, який просить застосувати при ухваленні рішення по справі. Представник відповідача - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно і належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Також надала додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що просить прийняти заяву відповідача [PERSON] про відмову в частині вимог через пропуск позивачем строку позовної давності. Також просить врахувати, що строк сплати за послуги, надані у січня 2014 року скінчився 20 лютого 2014 року, строк сплати за послуги, надані у січні 2018 року -відповідно до 20 лютого 2018 року. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно та повинна вноситися споживачем не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. З січня 2014 року відповідач жодного разу не оплачувала за надані позивачем послуги. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Оскільки позовна заява була подана 05 червня 2018 року, тому вважає, що в межах строку позовної давності позивач має право на стягнення заборгованості за період з травня 2015 року по 01 січня 2018 року (без врахування суми, нарахованої за січень 2018 року, виходячи з розрахунку позовних вимог). Також в поясненнях зазначає, що оскільки для правильного вирішення розміру заборгованості необхідно мати розрахунок теплового навантаження зроблений з урахування фактичної площі, а позивачем не надано належних та допустимих доказів розміру опалювальної площі приміщення, які б спростували інформацію, надану управителем будинку ТОВ «УЮБТ-2011», суд позбавлений можливості визначити обсяг теплової енергії, необхідний для опалення приміщень, належних відповідачу та їх вартість, тому в задоволенні іншої частини позовних вимог також просить відмовити. Представник третьої особи ТОВ «УЮТ-2011» в судове засідання не явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином, про причини неявки не повідомив, своїх пояснень щодо позову не направив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заочним рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2018 року позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергіїза період з 01 січня 2014 року по 01 лютого 2018 року в розмірі 9980,05 грн. задоволені повністю. За заявою представника відповідача [PERSON] - адвоката Мірошниченко Марини Володимирівни, ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року вищевказане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Як видно із довідок від 03 липня 2018 року, наданих відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, в квартирі [ADDRESS] зареєстрованими значаться відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 23, 46). Позивачем регулярно надавалися комунальні послуги до будинку [ADDRESS] , що підтверджується актами про підключення та відключення теплоносія (а.с.12-16). Позивач відповідно до тарифів на теплову енергію, постачав теплову енергію до житла відповідача, однак останні оплату за надані послуги належним чином не здійснювали. Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири [ADDRESS] за період з 01 січня 2014 року по 01 лютого 2018 року складає 9980,05 грн. Оплата за вказаний період була здійснена лише в листопаді 2017 року в розмірі 1636,36 грн та зазначена як оплата в тому числі по суду. При цьому, нарахувань за період з квітня 2014 року по вересень 2014 року включно, з травня 2015 року по вереснеь 2015 року включно, з травня 2016 року по вересень 2016 року включно та з квітня 2017 року по вересень 2017 року включно - не було здійснено. Опалювальна площа квартири відповідачів зазначена - 24,7 кв.м (а.с.11). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із належного виконання споживачем зобов`язань по сплаті наданих послуг. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Частиною 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно частини 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 2004 року, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин, плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 2004 року, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Встановлено судом, що між сторонами договір на надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачами не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. В обґрунтування заяви про скасування заочного рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2018 року по справі №213/1595/18 представником відповідача зазначено, що будинок, де зареєстровані відповідачі останніми не використовується, оскільки будинок знаходиться в аварійному стані, відсутня каналізація, частина поверхів зачинена у зв`язку з обвалом перекриття та стін, приміщення не ремонтується, не здійснюється прибирання сходів та прибудинкової території. У приміщенні чотирьохповерхового будинку фактично мешкають три сім`ї (а.с.69-71). Разом з тим, із виписки з особового рахунку № [NUMBER] ТОВ «УЮТ-2011» видно, що квартира за адресою: [ADDRESS] є жилою, належить до комунальної власності, наймачем значиться [PERSON] , площа опалювальна -24,7 кв.м (а.с.127). Такий же розмір опалювальної площі квартири [ADDRESS] значиться і в розрахунку заборгованості наданого позивачем. Із довідки керуючої ОСББ «ОЛІМП 50» від 23 березня 2019 року видно, що [PERSON] дійсно мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з грудня 2007 року. Разом з нею за вказаною адресою мешкає [PERSON] та малолітній [PERSON] (а.с.75). Пунктами 12 та 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Отже, нарахування оплати за послуги централізованого опалення квартири не залежать від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, а визначається відповідно до розміру опалювальної площі. Таким чином, довідку керуючої ОСББ «ОЛІМП 50» від 23 березня 2019 року про фактичне місце проживання відповідача [PERSON] за іншою адресою, суд не може взяти як доказ щодо відсутності зобов`язання останньої по оплаті комунальних платежів за адресою: [ADDRESS] , оскільки доказів про сплату нею комунальних платежів за фактичним місцем проживання, стороною відповідача не надано, остання значиться зареєстрованою за адресою виникнення боргу, є наймачем квартири, а тому повинна оплачувати комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії для потреби опалення виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються, іншого розрахунку відповідачами та представником [PERSON] суду не надано, а тому ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з 01 січня 2014 року по 01 лютого 2018 року в розмірі 9980,05 грн. Крім того, із письмових пояснень представника відповідача видно, що відповідач [PERSON] визнає факт невнесення оплати за надані позивачем послуги з 01 січня 2014 року. Разом з тим, судом перевірені строки позовної давності про застосування яких відповідачем подано заяву. Норми статті 256 ЦК України визначають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки, як зазначалось вище, оплата наданих комунальних послуг повинна вноситись щомісячно не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, договору між сторонами не було укладено, а отже сторонами не встановлено іншого строку внесення платежів, а тому право позивача вважається порушеним з моменту порушення споживачем терміну внесення чергової щомісячної оплати. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Як встановлено судом, з 01 січня 2014 року відповідачами не здійснюється оплата за надані послуги з постачання теплової енергії, яка повинна бути сплачена до 20 лютого 2014 року, а тому з 20 лютого 2014 року позивач мав можливість реалізувати своє право щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку через суд. Позовна заява складена 31 травня 2018 року та надійшла до суду 05 червня 2018 року (а.с.4-5), тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України, для стягнення заборгованості з період з 01 січня 2014 року по 04 червня 2015 року про застосування якої просила відповідач [PERSON] . З урахуванням вказаного відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 січня 2014 року по 04 червня 2015 року в розмірі 2183,62 грн. Суд не може прийняти до уваги твердження представника відповідача про відсутність підстав для задоволення іншої частини позовних вимог за недоведеністю, відсутністю належних доказів опалювальної площі квартири відповідачів та неможливості визначення обсязу теплової енергії, необхідної для її опалення, оскільки в поданих позивачем доказах зазначені необхідні вихідні дані для нарахування належної суми оплати за надані послуги з опалення, інших доказів відповідачами та представником [PERSON] суду подано не було, свого розрахунку боргу не наведено. Доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо неналежного надання послуг - відповідачами суду не надано. Сума нарахованої оплати за послугу з опалення за січень 2018 року в розмірі 1888,56 грн також підлягає віднесенню до загальної заборгованості, оскільки нарахування за січень 2018 року споживач повинен був сплатити до 20 лютого 2018 року, із розрахунку заборгованості видно, що вказана сума ні в січні ні в лютому сплачена не була, має відображення в розрахунку, а тому є заборгованістю та повинна бути стягнута. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями частини 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачами обов?язку щодо оплати комунальних платежів, було порушено право позивача на своєчасне отримання платні за надані послуги. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах строку позовної давності за період з 05 червня 2015 року по 01 лютого 2018 року в сумі 7796,43 грн. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за період з 01 січня 2014 року по 04 червня 2015 року в розмірі 2183,62 грн. слід відмовити, у зв?язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог слід стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме по 688,24 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial