Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до Кредитної спілки «Громада» про стягнення вкладу та відсотків, посилаючись на те, що між нею та КС «Громада» були укладені: договір №2579, договір № 341 та додатковий договір до нього № 1 11.03.2020 року. Просить розірвати дані договори, оскільки відповідач не реагує на її вимогу про дострокове розірвання договорів та не виконує умови договору. Просить стягнути з відповідача на її користь: - суму коштів за договором № 2579 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. основної суми; - суму коштів за договором № 341 (додатковий договір № 1) про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 7000 (сім тисячі) грн. 00 коп. основної суми. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2021 року відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся. Враховуючи неявку відповідача та згоду позивача на заочний розгляд справи, про що постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Враховуючи наведене справа розглядалась у відсутності сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). 11.12.2018 р. між сторонами у справі був укладений договір №2579 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком 36 (тридцять шість) місяців. Днем початку строку дії є 11.12.2018 р. Днем закінчення строку дії договору 11.12.2021 р. Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1., 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 4000,00 грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 23,5% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Відповідно до п. 3.2.5, п. 3.2.6. Договору спілка зобов`язана видати вкладнику внесок на письмову вимогу з урахуванням умов договору. П. 6.3 Договору врегульовано розірвання договору з ініціативи вкладника. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 32789 від 11.12.2018 року позивачем внесені кошти у сумі 4000,00 грн. за договором № 2579. Враховуючи, що на день розгляду справи термін дії даного договору сплив, позовні вимоги в частині його розірвання задоволенню не підлягають. 03.02.2020 р. між сторонами у справі був укладений договір №341 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком 36 (тридцять шість) місяців. Днем початку строку дії є 03.02.2020 р. Днем закінчення строку дії договору 03.02.2023 р. Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1., 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 6500,00 грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 273,5% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Відповідно до п. 3.2.5, п. 3.2.6. Договору спілка зобов`язана видати вкладнику внесок на письмову вимогу з урахуванням умов договору. П. 6.3 Договору врегульовано розірвання договору з ініціативи вкладника. 11.03.2020 року між сторонами укладено додатковий договір № 1 до договору № 341, за умовами якого позивач поповнила рахунок на 500,00 грн., сума внеску становить 7000,00 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 577 від 03.02.2020 року позивачем внесені кошти у сумі 6500,00 грн. за договором № 341. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 1419 від 11.03.2020 року позивачем внесені кошти у сумі 500,00 грн. за додатковим договором № 1 до договору № 341. Позивачем надано заяву-претензію про розірвання договору та про повернення коштів за договорами на ім`я відповідача від 16.07.2021 року. Доказів виконання умов договору відповідачем не надано, відзиву на позовну заяву також не надано. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6 ст. 10 Закону України "Про кредитні спілки", членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про кредитні спілки"). Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим зобов`язанням є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Враховуючи, що відповідачем не виконані умови договору після направлення позивачем повідомлення про розірвання договорів та не розірвано угоду, вимоги позивача щодо розірвання судом договору № 341 є обґрунтованими. Відповідно до розрахунку позивача, зазначеного в позовній заяві, по депозитному договору № 2579 від 11.12.2018 року сума вкладу 4000,00 грн.; по депозитному договору № 341 (додатковий договір № 1) від 03.02.2020 року сума вкладу 7000,00 грн. Саме зазначені суми, позивач просить стягнути на його користь з відповідача, що є обґрунтованими вимогами. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми внесків за договорами № 2579, № 341 про залучення строкового внеску (вкладу), а договір № 341 підлягає розірванню. Оскільки позивач як споживач, був звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., відповідно до позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Outcome: partial