Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

17 березня 2017 року до суду звернулися [PERSON], [PERSON] та ОСББ "Генерала Чупринки 13" до відповідачів [PERSON] та Камянка-Бузької міської ради в якому просять суд: визнати за [PERSON] та [PERSON] право на користування земельною ділянкою, яка виділена для обслуговування житлового будинку [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] в користуванні прибудинковою територією біля житлового будинку [ADDRESS]; визнати за [PERSON] та [PERSON] право на постійне безоплатне користування чужою земельною ділянкою (земельний сервітут), яка використовується як город біля житлового будинку [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] привести прибудинкову територію біля житлового будинку [ADDRESS]; в попередній стан, який існував до 01.01.2010р.; визнати за ОСББ "Генерала Чупринки 13" право на закріплення прибудинкової території за житловим будинком [ADDRESS]; визнати рішення №15 сесії Камянка-Бузької міської ради про надання в оренду терміном на 10 років [PERSON] земельної ділянки для ведення садівництва площею 370 м.кв. (в т.ч. земельні ділянки - 246 м.кв. і 124 м.кв.) по [ADDRESS] - незаконним, яке скасувати; розірвати договір оренди земельної ділянки для ведення садівництва площею 370 м.кв. (в т.ч. земельні ділянки - 246 м.кв. і 124 м.кв.) по [ADDRESS] укладений між [PERSON] та Камянка-Бузькою міською радою. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що [PERSON] та [PERSON] є власниками житлових квартир в буд. [ADDRESS]. Біля будинку на протязі 40 років мешканці будинку користувались прибудинковою територією за призначенням - робили озеленення, прибирали тощо. З часу поселення а потім і після приватизації квартири [PERSON], остання незаконно захопила та в подальшому із порушенням приватизувала частину прибудинкової території біля багатоквартирного будинку, а також взяла в оренду таку земельну ділянку. Вважають, що прибудинкова територія має задовольняти інтереси великої кількості осіб, в даному випадку трьох співвласників і така територія перебуває у спільній власності. Вказують, що земельна ділянка, яка безпосередньо прилягає до будинку передана безпідставно [PERSON], а норми законодавства не передбачають можливості передачу у власність чи користування окремим співвласникам земельної ділянки. Також зазначають, що мешканці будинку не погоджували [PERSON] проведення будівельних робіт на прибудинковій території. В судовому засіданні позивачі [PERSON], який є одночасно головою ОСББ "Генерала Чупринки 13" та [PERSON], а також представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечила повністю, а представник відповідача Камянка-Бузької міської ради - Квасніцький О.В. заперечив щодо позовних вимог в частині скасування рішень міської ради, в решті зіслався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Будинок [ADDRESS] Львівської області складається із трьох квартир, а саме квартири [NUMBER], яка на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON], квартири [NUMBER], яка належить [PERSON] та квартири [NUMBER], яка належить [PERSON] 04 квітня 2016 року було здійснено державну реєстрацію ОСББ "Генерала Чупринки 13" у м. Кам'янка-Бузька. 19 квітня 2016 року рішенням виконавчого комітету Камянка-Бузької міської ради №43 вирішено МКП "УЖКГ" м. Кам'янка-Бузька передати з балансу підприємства багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] ОСББ "Генерала Чупринки 13". 24 травня 2016 року рішенням сесії Камянка-Бузької міської ради №10 вирішено надати дозвіл виконкому міської ради на розробку проекту детального плану території для розміщення та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та господарських будівель в [ADDRESS]. Пунктом 3 цього рішення фінансування робіт по розробленню детального плану території здійснити за кошти ОСББ "Генерала Чупринки 13". Як встановлено в судовому засіданні, що не заперечують сторони, на час розгляду справи такий детальний план не розроблено. Також судом встановлено, що ще 24.11.2011р. рішенням Камянка-Бузької міської ради №15 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), площею 370 кв.м. (в т.ч. дві земельні ділянки - 246 кв.м. і 124 кв.м.) по [ADDRESS] гр. [PERSON] Рішенням Камянка-Бузької міської ради №2 від 29.04.2010р. вирішено надати в оренду, з земель запасу міської ради - землі сільськогосподарського призначення, терміном на 1 рік земельну ділянку для ведення городництва площею 370 кв.м., яка знаходиться в районі [ADDRESS] [PERSON] Як вбачається із листа Камянка-Бузької міської ради від 14.07.2016р. №800/02-20, на даний час чинними залишаються договори оренди земельних ділянок, які укладені міською радою з гр. [PERSON], а саме на оренду земельної ділянки площею 0,0246 га., угода від 27.03.2012р. та на оренду земельної ділянки площею 0,0124 га., угода від 27.03.2012р. Строк дії договорів - 10 років. Одночасно встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0100 га. у [ADDRESS] для будівництва і обслуговування гаража. Будь-яких доказів стосовно права власності чи оренди земельної ділянки на якій розміщений багатоквартирний будинок [ADDRESS] сторонами не надано, а судом не встановлено. Згідно пояснень сторін по справі, такі права на вказану ділянку на час розгляду справи не оформлені. Відтак, з фактичних обставин справи встановлено, що багатоквартирний будинок [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці, право власності чи користування якою не оформлено у встановленому законом порядку. Також встановлено, що біля будинку [ADDRESS] знаходяться сусідні земельні ділянки, які перебувають на праві власності та оренди у гр. [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч. 1, 2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Земельні ділянки гр. [PERSON] надані їй в оренду відповідно до рішення міської ради та договорів оренди, яким передувала процедура затвердження технічної документації із землеустрою. Таким чином, із доводів позивача, судом не встановлено будь-яких порушень при передачі [PERSON] земельних ділянок в оренду. Оцінюючи питання порушення прав позивачів по справі, суд дійшов висновку про недоведеність стороною позивачів факту порушення їхнього права користування земельною ділянкою біля будинку [ADDRESS]. Суду не надано доказів того, що земельна ділянка, яка передана в оренду [PERSON] є частиною земельної ділянки, яка відведена для обслуговування будинку [ADDRESS]. Натомість судом встановлено, що цільове призначення спірних земельних ділянок - для ведення садівництва, і такі землі виділено із земель запасу міської ради - землі сільськогосподарського призначення. Відтак, суд дійшов до висновку, що спірні земельні ділянки, право на які заявляють позивачі та які передані гр. [PERSON], не відносяться до земельної ділянки, яка перебуває у користуванні співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS]. А так як суду не надано будь-яких доказів щодо порушень прав позивачів від передачі спірних земельних ділянок у оренду відповідачці, то вимоги позивачів у відповідній частині є недоведеними. Стосовно вимог позивачів про визнання за ними права користування, права на постійне безоплатне користування, права на закріплення прибудинкової території суд відзначає наступне. У ч. 1 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Як зазначено у ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що орган місцевого самоврядування має дискреційне (самостійне) право на вирішення кола питань в межах закону. Тобто, дискреційні повноваження дають можливість на власний розсуд (без узгодження) визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення. А тому, суд дійшов до переконання, що надання прав на земельну ділянку відноситься до компетенції органу місцевого самоврядування і таке право не може бути самостійно вирішено судом. У зв'язку із наведеним, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в будь-якій його частині, а тому у задоволенні вимог слід відмовити. Одночасно, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання судових витрат. Так, ухвалою суду від 20.06.2017р. відстрочено [PERSON] сплату судового збору у розмірі 3200,00 грн. і [PERSON] сплату судового збору у розмірі 3840,00 грн. до моменту ухвалення рішення у справі. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено повністю, то відстрочена оплата судового збору підлягає стягненню з позивачів відповідно до раніше визначеного розрахунку судового збору.

Outcome: approved