Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернулася [PERSON] з вище зазначеним позовом. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримує та просить змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] для утримання неповнолітнього сина. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частко, не заперечує проти його задоволення. Зазначив, що ніде не працює, постійного та регулярного заробітку не має. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] з огляду на наступне. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-АМ №077638, видане 04.09.2007 року виконкомом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області /а.с. 4/. Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 25.02.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти для утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 200 /двохсот/ гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.01.2009 року до досягнення дитиною повноліття /а.с. 5/. [PERSON] просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 25.02.2009 року в розмірі 200 /двохсот/ гривень щомісячно, та визначити стягувати аліменти для утримання неповнолітнього сина в розмірі 600 /шістсот/ гривень щомісячно. Дані правовідносини регулюються на підставі ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось із них. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України / із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII затверджено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Частиною 2 статті 182 СК України передбачає мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній визначається судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати в цілому 50 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17). Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 25.02.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 200 /двохсот/ гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, тобто розмір аліментів, які сплачуються [PERSON] для утримання неповнолітнього сина менший, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. З врахуванням роз*ясень, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд відповідно до ст.192 СК України вважає належними та достатніми підставами для зміни (збільшення) розміру аліментів, які зобов*язаний сплачувати [PERSON] для утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо збільшення розміру стягуваних аліментів. З врахуванням того, що [PERSON] ніде не працює, не має постійного та регулярного заробітку, суд в силу статті 192 СК України приходить до висновку про зміну розміру стягуваних аліментів із 200 гривень на 385 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. На підставі ст. 192 ч.1 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial