Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач - приватне акціонерне товариство "МТС Україна" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення договірної санкції за договором про надання послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет, мотивуючи його тим, що 21 квітня 2010 року між ЗАТ "Український мобільний звязок", правонаступником якого є ПрАТ "МТС Україна", та [PERSON] було укладено договір про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет № 50747671, згідно якого відповідачу було присвоєно особовий рахунок № 1.12185055 за яким остання мала здійснювати всі розрахунки за надані послуги. Крім того, 21 квітня 2010 року між ЗАТ "Український мобільний звязок" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4703880 до вищевказаного Договору, згідно якої відповідач протягом 730 календарних днів з дати підписання цієї угоди не має права відмовитися від Договору та/або від цієї Додаткової угоди. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань по своєчасній сплаті грошових коштів за отримані нею послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет станом на 01 червня 2012 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 146,09 грн. 24 червня 2012 року позивачем дію вищевказаного Договору було припинено у звязку із несплатою відповідачем заборгованості, а також нарахавано договірну санкцію на підставі п.1.1 та п.1.5 Додаткової угоди в розмірі 1050,00 грн. 05 липня 2012 року [PERSON] на її особовий рахунок було сплачено 200,00 грн. Оскільки заборгованість відповідача в загальному розмірі 1196,09 грн. (146,09 + 1050,00 = 1196,09) була погашена лише частково, тому на адресу останньої 25 липня 2012 року була надіслана претензія з проханням терміново сплатити суму заборгованості по сплаті договірної санкції в розмірі 996,09 грн. (1196,09 200 = 996,09), яка відповідачем залишена без відповіді та без задоволення. У звязку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті договірної санкції за договором про надання послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет в розмірі 996,09 грн. та понесені ним судові витрати. Представник позивача - приватного акціонерного товариства "МТС Україна" [PERSON] в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] була повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позову не визнав, просив у задоволенні цього позову відмовити, оскільки вважає, що позивач позбавлений права нараховувати і вимагати від відповідача сплатити договірну санкцію після припинення між сторонами договірних відносин. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Положеннями ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є в тому числі договори та інші правочини. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 21 квітня 2010 року між ЗАТ "Український мобільний звязок" та [PERSON] було укладено договір про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет № 50747671, згідно п.1.1 якого абонент замовляє та оплачує, а оператор надає на платній основі послугу безпровідного доступу до мережі інтернет. Крім того, 21 квітня 2010 року між ЗАТ "Український мобільний звязок" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4703880 до договору про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет № 50747671, згідно п.1.1 якої протягом 730 календарних днів з моменту її підписання абонент не має права відмовитись від Договору та/або Додаткової угоди. У випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг за договором, включаючи обмеження послуг високошвидкісного безпроводового Інтернету, за ініціативою оператора, з підстав, обумовлених договором, або за заявою абонента в період строку, встановленого цим пунктом, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було призупинено. Пунктом 1.5 додаткової угоди від 21 квітня 2010 року № 4703880 до договору про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет № 50747671 передбачено, що забезпеченням виконання зобовязання абонента перед оператором не відмовлятися від договору та/або від цієї додаткової угоди є договірна санкція, встановлена на підставі ст.546 ЦК України. В разі, якщо абонент відмовляється від договору та/або від цієї додаткової угоди до закінчення строку, встановленого п.1.1 цієї додаткової угоди (за винятком, коли причиною відмови є невиконання оператором своїх зобовязань згідно за договором), або коли дія договору достроково припиняється на підставі п.8.3 договору з несплатою абонентом наданих йому послуг, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь оператора договірної санкції в розмірі 2,10 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку встановленого п.1.1 цієї додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії. На підставі ст.259 ЦК України строк позовної давності до вимоги про стягнення договірної санкції встановлюється у три роки. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості абонента [PERSON] станом на 24 червня 2012 року (а.с.9-10), заборгованість відповідача перед приватним акціонерним товариством "МТС Україна" складала 1196,09 грн., з яких 146,09 грн. заборгованість за надані послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет, 1050,00 грн. заборгованості по договірній санкції. Однак 05 липня 2012 року відповідачем було сплачено на її особовий рахунок 200,00 грн., і тим самим була повністю погашена заборгованість за надані послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет в розмірі 146,09 грн., а також частково погашена заборгованість по договірній санкції в розмірі 53,91 грн., а тому заборгованість відповідача перед позивачем по договірній санкції, а саме по неустойці у виді штрафу (а.с.9),становить 996,09 грн. ((146,09 + 1050,00) 200 = 996,09). 25 липня 2012 року позивачем на адресу відповідача скеровано претензію про наявність заборгованості по договірній санкції в розмірі 996,09 грн. із зазначенням порядку її погашення (а.с.13). Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, заподіяних невиконанням зобовязання, а також те, що відповідач заборгованість по основному зобовязанню в розмірі 146,09 грн. погасила повністю, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що розмір договірної санкції слід зменшити до 500,00 грн., що в силу вимог ч.3 ст.551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру неустойки. Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх в користь позивача в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial