Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

СТОВ "Говтва" звернулося до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та припинення державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Свій позов обґрунтовує тим, що 29 вересня 2006 року між ПП "Олдер", яке в подальшому ввійшло до складу СТОВ "Говтва", та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 3,8975 Га, яка розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району на строк 15 років. Спадкоємець [PERSON] - [PERSON] 12 грудня 2014 року, як орендодавець та ПП "Олдер", як орендар уклали додатковий договір, яким змінили сторону за договором з [PERSON] на [PERSON] 04 січня 2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №40059121 зареєстровано право оренди тієї ж земельної ділянки за [PERSON] на підставі договору оренди від 29 грудня 2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Строк дії первісного договору оренди, укладеного з [PERSON] , закінчується 27 квітня 2022 року, тобто в момент державної реєстрації права оренди за договором 29 грудня 2020 року, ще діяв договір оренди від 29 вересня 2006 року, а тому договір від 29 грудня 2020 року підлягає визнанню його недійсним. Крім того слід припинити запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про інше речове право №40059121 від 04.01.2021 року, щодо оренди земельної ділянки, кадастровий № 3525281200:02:000:0102. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги СТОВ "Говтва", пославшись на обставини, якими обґрунтовує позовні вимоги, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та визнати недійсним договір оренди від 29 грудня 2020 року, що був укладений між [PERSON] і [PERSON] та припинити запис про речове право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки договір оренди від 29 грудня 2020 року, що був укладений між [PERSON] і [PERSON] жодним чином не впливатиме на права та обов`язки попереднього орендаря, так як використовувати землю [PERSON] планує після закінчення строку договору від 29 вересня 2006 року. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Третя особа - державний реєстратор Кушка О.С., в судовому засіданні повідомила, що на момент реєстрації договору від 29 грудня 2020 року в електронному реєстрі була відсутня інформація про договір оренди землі від 29 вересня 2006 року, це пов`язано з тим, що раніше електронного реєстру просто не існувало та інформація про договору, які були укладені до створення реєстру відсутня. При проведенні реєстрації, сторони договору не надали державному реєстратору відомості про існування іншого договору оренди землі. Представник Світловодської міської ради надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. За клопотанням позивача, судом було забезпечено позов, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 3,8975 Га, яка належить [PERSON] , заборонивши їй та будь-яким іншим особам укладати будь-які правочини відносно цієї земельної ділянки, про що постановлено ухвалу від 25 лютого 2021 року. Ухвалою судді від 17 березня 2021 року відкрито загальне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання на 12 квітня 2021 року. 12 квітня 2021 року справу призначено до розгляду на 25 травня 2021 року. Суд, з`ясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю РІ №317145, земельна ділянка площею 3,9Га, що розташована на території Глинської сільської ради Світловодського району, належить [PERSON] (а.с.22). 29 вересня 2006 року між [PERSON] та ПП "Олдер" був укладений договір оренди землі №366/102, строк дії договору - 15 років(а.с.25-26). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2014 року та Свідоцтва про право на спадщину від 03.12.2014 року, [PERSON] успадкувала після [PERSON] земельну ділянку площею 3,8975 Га, розташовану на території Глинської сільської ради Світловодського району(а.с. 23, 24). 12 грудня 2014 року між [PERSON] та ПП "Олдер" був укладений додатковий договір до договору оренди землі від 29.09.2006 року, чим підтверджується той факт, що [PERSON] було відомо про наявність договору оренди землі від 29 вересня 2006 року(а.с.27,28). 29 грудня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди землі, відповідно до якого земельна ділянка, площею 3,8975 Га, передана в оренду на 20 років. Того ж дня був складений та підписаний сторонами акт приймання-передачі земельної ділянки. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та статуту СТОВ "Говтва", СТОВ "Говтва" є правонаступником ПП "Олдер"(а.с.15-21). Відповідно до ч.3 ст.10 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор зобов`язаний встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяження. Статтею 152 ЗК України, передбачено, що захист прав юридичної особи на земельну ділянку може бути здійснений шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Оскільки договір оренди землі від 29.12.2020 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] суперечить вимогам ст.203 ЦК України, якою визначені вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину, то до даного договору слід застосувати положення ст.215 ЦК України, а саме даний правочин має бути визнаний недійсним. Відповідно до ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено наявність підстав для визнання договору оренди землі від 29.12.2020 року недійсним, то і реєстрацію даного правочину в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №40059121 від 04 січня 2021 року слід припинити. Так як дії відповідача [PERSON] при укладенні договору від 29.12.2020 року були недобросовісними та суперечили вимогам чинного законодавства, стосовно необхідності повідомити орендаря [PERSON] та державного реєстратора про наявність іншого договору оренди землі, укладеного ще 29 вересня 2006 року, то і судові витрати суд покладає на винну особу у відповідності до ст.141 ЦПК України. Крім того суд приходить до висновку про відсутність необхідності подальшого арешту земельної ділянки, площею 3,8975 Га, яка належить [PERSON] та заборони укладати будь-які правочини відносно цієї земельної ділянки, що були встановлені відповідно до ухвали суду від 25 лютого 2021 року.

Outcome: approved