Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-20177-021111 від 02.11.2011 року у розмірі 12115 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 02 листопада 2011 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» (далі - ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-20177-021111 відповідно до якого, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 12115 грн. на придбання майна. Відповідно до п. 2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 36,5% в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 0% в місць згідно до п. 2.5 договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 12115 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 39749136 від 03.11.2011 року та рахунок-фактура № ХФ-3013 від 02.11.2011 року. Однак, станом на 07.04.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 листопада 2011 року, між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-20177-021111 відповідно до якого, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 12115 грн. на придбання майна (а.с. 5-6). Відповідно до п. 2.3 договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставок: перші 10 місяців процентна ставка встановлюється на рівні 0,01% річних; починаючи з 11 місяця користування кредитом процентна ставка встановлюється на рівні 36,5% в рік. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 12115 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 39749136 від 03.11.2011 року та рахунок-фактура № ХФ-3013 від 02.11.2011 року (а.с. 4,8). [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 07.04.2014 року має заборгованість у розмірі 10381 грн. 53 коп., яка складається з: 10294 грн. 19 коп. - заборгованість за сумою кредиту, 87 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 3). Уклавши з ТОВ „ Комерційний Банк „ Дельта" кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд ухвалює рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв'язку з чим підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 10381 грн. 53 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., який був сплачені позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved