Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів посилаючись на те, що 22.05.2016 близько 11.00 год. [PERSON], керуючи технічно-справним автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. В. Чорновола в м. Скадовськ Херсонської області в напрямку вул. Пасічника, наближаючись до перехрестя із головною дорогою вул. Джарилгацькою, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відведення, зневажив безпекою дорожнього руху, перед перехрестям проявив неуважність, завчасно швидкість не зменшив, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», чим порушив вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі велосипеду «Салют», під керуванням [PERSON], яка рухалася по вул. Джарилгацька в бік вул. Шмідта в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок наїзду [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи № 50 від 23.06.2016 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої променевої кістки, які за критерієм тривалості розладу здоровя відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказані наслідки знаходяться в причинно-наслідковому звязку з грубим порушенням зі сторони водія [PERSON] п. 16.11. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Вироком апеляційного суду Херсонської області від 21.03.2017 року скасовано вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 11.01.2017 року в частині цивільного позову та призначення покарання. Позивачка стверджує, що понесла витрати на лікування у звязку з ДТП у розмірі 3927, 35 грн, а також витрати на дорогу до м. Херсона та м. Скадовська в розмірі 230, 51 грн., витрати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП майна 1400 грн, витрати на оплату судово-медичної експертизи в сумі 101, 44 грн, а також позивачкою було укладено договір підряду на ремонтні роботи вартістю 20000 грн, але за станом здоровя після ДТП виконувати їх не мала змоги та понесла втрати 16000 заробітної плати. Всього матеріальну шкоду оцінює в 20959, 30 грн. Власник транспортного засобу «ВАЗ 21074» реєстраційний номер [NUMBER] застрахував свою цивільно-правову відповідальність\~ при заподіянні шкоди треті особам під час ДТП а АТ «Концерн «[PERSON]». З урахуванням наслідків заподіяної шкоди здоровю позивачки, тривалості лікування, характеру та обсягу душевних страждань, стану здоровя, тяжкості вимушених змін у її житті, [PERSON] визначила моральну шкоду у розмірі 20000 грн. Просить стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» матеріальну шкоду в розмірі 4857, 86 грн, моральну шкоду в розмірі 5000, 00 грн., стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 16101, 44 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн. В судовому засіданні позивачка та її адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення посилаючись на те, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння їй матеріальної та моральної шкоди, вважає розмір шкоди визначений [PERSON] завеликим. Представник ПАТ НАСК «Оранта» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що частина наданих позивачкою чеків не мають дати придбання рентгеноплівки, інші чеки поганої якості з яких неможливо визначити коли та які саме медичні препарати нею були придбані, також позивачкою надані чеки про благодійні внески, які не є витратами на лікування. Крім того, позивачка проходила лікування «гострої лівобічної сенсоневральної приглуховатості 1 стадії», вказаний діагноз не встановлений рішеннями судів як наслідок ДТП. Щодо пошкодження велосипеду та дрилі вважає, що право власності на вказані речі позивачкою не підтверджено. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та матеріали кримінального провадження №663/1733/16-к, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.. Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області від 21.03.2017 року вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 11.01.2017 року скасовано в частині призначення покарання [PERSON] та в частині цивільного позову. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. (а.с. 52-57) Як вбачається із полісу № АЕ 5159037 від 07.10.2015 наявного в матеріалах кримінального провадження, цивільно-правова відповідальність за участю транспортного засобу ВАЗ 21074 державний номерний знак [NUMBER] забезпечена в АТ «Концерн «[PERSON]», за шкоду заподіяну життю і здоровю на суму 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну на суму 50 000 грн. (а.к.п 75 т.2) Так, до позовної заяви позивачкою долучено копії квитанцій, оригінали яких знаходяться в матеріалах кримінального провадження, товарні чеки квитків на проїзди з м. Скадовська до м. Херсон та в протилежному напрямку, з яких суд вважає належними доказами на підтвердження витрат на лікування потерпілої наступні квитанції та чеки: від 10.06.2016 на суму 966,53 грн., від 10.06.2016 на суму 447,28 грн., від 11.06.2016 на суму 31,73 грн., від 10.06.2016 на суму 17,12 грн., від 15.06.2016 на суму 21,24 грн., від 23.06.2016 на суму 40 грн., від 23.06.2016 на суму 112 грн., всього на суму 1 635,90 грн. (т. 1, а.к.п. 82-84). Необхідність придбання зазначених у вище перелічених квитанціях та чеках препаратів підтверджене відповідно епікризом Херсонської обласної клінічної лікарні від 18.06.2016 та обумовлене проходженням первинного та повторного медичного огляду. При цьому, суд не приймає доводи представника позивача про зниження слуху у позивачки не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки копіями медичних документів підтверджується отримання струсу головного мозку [PERSON] внаслідок ДТП (т 1, а.к.п. 20-23), крім того, вже на початку проведення експертизи № 50, 02.06.2016 [PERSON] скаржилася на зниження слуху на ліве вухо (т. 2, а.к.п. 29-30). З огляду на наведене, а також враховуючи пояснення лікаря судово-медичного експерта в цій частині допитаного під час розгляду судом кримінального провадження, суд вважає доведеним погіршення здоровя позивачки після отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 22.05.2016 травм, що виразилося в зниженні слуху. Суд також вважає допустимими доказами на підтвердження витрат [PERSON] на проїзд в сумі 120 грн. з м. Скадовськ до м. Херсон 10.06.2016 та в протилежному напрямку 18.06.2016, оскільки саме у вказаний період вона перебувала на стаціонарному лікуванні в м. Херсон (т. 1, а.к.п. 34). Разом із тим, суд не приймає як докази на підтвердження витрат на лікування позивачки наступні квитанції та чеки: від 09.06.2016 на суму 1077,72 грн. оскільки позивачка звернулася до Херсонської обласної клінічної лікарні 10.06.2016 й саме з вказаного часу було призначене відповідне лікування (т. 1, а.к.п. 82); від 10.06.2016 на суму 92, 30 грн. (т. 1, а.к.п. 34); 30.05.2016 на суму 15 грн. (т. 1, а.к.п. 82), 13.06.2016 на суму 40,35 грн. (т. 1, а.к.п. 83), 01.06.2016 на суму 15 грн. (т. 1, а.к.п. 83); 15.06.2016 на суму 124,40 грн. (т. 1, а.к.п. 83); 10.06.2016 на суму 138,51 грн. (т. 1, а.к.п. 83); 25.05.2016 на суму 184,12 грн. (т. 1, а.к.п. 84); 03.06.2016 на суму 61 грн. (т. 1, а.к.п. 84), оскільки не підтверджені рекомендаціями наявними в медичних документах щодо проходження лікування. Суд не приймає до уваги надані 4 квитанції на придбання рентгенплівки (т. 1, а.к.п. 83, 84), оскільки в них не міститься дати її придбання, як і не приймаються судом 2 квитки на проїзд з м. Скадовська до м. Херсон та в протилежному напрямку 01.06.2016 на загальну суму 110,51 грн. з підстав відсутності медичного направлення потерпілої до м. Херсон для обстеження у вказаний період (т. 1, а.к.п. 34). Також суд не приймає до уваги надані 3 квитанції щодо благодійних внесків від 10.06.2016 на загальну суму 190 грн. (т. 1, а.к.п. 84), оскільки відсутні будь-які дані щодо підстав їх оплати. Суд вважає доведеними витрати на проведення судово-медичної експертизи у розмірі 101,44 грн (а.с. 29) Суд також вважає доведеним понесення витрат позивачкою на ремонт пошкодженого внаслідок ДТП велосипеду на суму 25 грн., тобто заміна захисту ланцюга, в іншій частині, а саме понесення витрат на заміну та купівлю каретки, шатунів, клинів, педалей не доведено, оскільки суперечать змісту протоколу огляду від 22.05.2016 де із пошкоджень велосипеду зазначено деформацію переднього крила з корзинкою, заднє крило і захист ланцюга, до того ж із фото таблиці до вказаного протоколу також не вбачається будь-яких пошкоджень педалей, шатуну тощо (т. 1, а.к.п. 36, т. 2, а.к.п. 12-15). Крім того, позивачкою не доведено вихід із ладу кнопки на дрилі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди й за таких обставин суд не приймає до уваги в якості доказу понесення нею витрат на її ремонт, який до того ж було здійснено по спливу значного часу після пригоди, а саме 28.07.2016 (т. 1, а.к.п. 36). Таким чином, потерпілою доведено понесення нею матеріальних витрат на лікування, проїзди, шкоду, яка заподіяна майну всього на загальну суму 1 780,90 грн., яка в межах заявлених позовних вимог підлягає стягненню зі страхової компанії. Обґрунтовуючи вимоги про стягнення з обвинуваченого упущеної вигоди у розмірі 16 000 грн. потерпілою зазначено про укладення нею договору побутового підряду на ремонтно-будівельні роботи від 16.05.2016, за умовами якого потерпіла мала виконати відповідні роботи та отримати кошти в розмірі 20 000 грн., разом з тим, розпочавши роботу, внаслідок отриманих в дорожньо-транспортній пригоді травм не змогла вчасно виконати умови договору, у звязку з чим недоотримала прибутку в розмірі 16 000 грн. (т. 1, а.к.п. 29-38). Вирішуючи позов в частині упущеної вигоди, суд вважає вимоги необґрунтованими, так як [PERSON] не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності й платник відповідного податку, оскільки виконання будівельних та ремонтних робіт повязане з отриманням прибутку. З огляду на вказане, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Отже в межах заявленого позову з [PERSON] підлягає стягненню на користь потерпілої витрати на проведення судово-медичної експертизи в розмірі 101,44 грн. В силу ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і ця моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступенем вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~\~\~\~ Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до роз'яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності , виваженості та справедливості. \~\~\~\~ У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року N 5) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.\~ (Закон доповнено статтею 26-1 згідно із Законом N 5090-VI (5090-17) від 05.07.2012) При цьому суд звертає увагу, що позивачка у позові посилається на ст.22 Закону в редакції яка на момент виникнення правовідносин втратила чинність. Враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у [PERSON], яка була завдана злочином, [PERSON] зазнала душевних страждань у звязку з чим настали зміни у її житті, а саме: погіршення стану здоровя, тимчасова непрацездатність у звязку з лікуванням, пошкодження її речей при ДТП, суд визначає розмір такої шкоди, з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути 15000 гривень, з яких зі страхової компанії на підставі ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підлягає стягненню 5% від шкоди заподіяної здоровю (1780грн. х 0,05) у розмірі 89 гривень, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 14911 грн.,

Outcome: partial