Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

В липні 2017 р. позивач ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення шкоди завданої в ДТП, посилаючись на те, що 01 травня 2016 року за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського 14 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів BMW Х4, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON], та NISSAN TIIDA 1.6, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічні ушкодження. Розмір збитку, завданого в наслідок ДТП власнику автомобіля BMW Х4, д.н.з. [NUMBER] згідно звіту № 361-2016 від 05.05.2016 року, складає 20909,63 грн. У той же час позивачем згідно платіжного доручення № 383 від 02.06.2016 року було виплачене страхове відшкодування у сумі 20540,86 грн. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення № 369/4223/16-п [PERSON] була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, та притягнута до адміністративної відповідальності. Постанова суду набрала законної сили 24.05.2016 року. 21.01.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0467176/01НТ відповідно до якого були застраховані майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом BMW Х4, д.н.з., [NUMBER]. Відповідно до п. 15.30 зазначеного договору - до страховика, який в сплатив страхове відшкодування за договором, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до даних, що містяться в довідці про дорожньо-транспортну пригоду, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу NISSAN TIIDA 1.6, д.н.з. [NUMBER] застрахована не була. Тому просили стягнути на користь позивача заподіяну шкоду внаслідок ДТП у розмірі 20 540,86 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.1187 ЦК України, яка регулює спірні правовідносини, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У ст. 9.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення № 369/4223/16-п [PERSON] була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, та притягнута до адміністративної відповідальності. Постанова суду набрала законної сили 24.05.2016 року. 21.01.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0467176/01НТ відповідно до якого були застраховані майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом BMW Х4, д.н.з., [NUMBER]. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес".

Outcome: approved