Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

[PERSON] 27.05.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 17.11.2017 з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/2 частки від доходів відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що відповідно до судового наказу Красноградського районного суду від 17.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 чатини доходу, починаючи з 16.11.2017 року і до повноліття дитини. Позивач бажає збільшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/2 частини доходу відповідача, посилаючись на те, що вона не працює, перебуває на обліку в Красноградському РЦЗ. Допомога по безробіттю є її єдиним джерелом прибутку. Дитина часто хворіє, пребуває на "Д" обліку у лікаря-педіатра, діагноз : ЧДБ рецидивуючий бронхіт, атопічний дерматит, що також потребує додаткових витрат, а тому розмір аліментів у стягнутому розмірі є недостанім та потребує збільшення. Сторони в судове засідання не прибули. [PERSON] направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Справу клопотала розглядати без неї. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. До проведення судового розгляду подав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, зазначив, що з моменту стягнення з нього аліментів нічого суттєвого не змінилось, що б стало підставою дя збільшення аліментів. На утримання доньки з його заробітку щомісячно відраховується від 2200 грн. до 3500 грн., що перевищує 50% прожиткового мінімуму для дити відповідного віку. Крім того, твердження позивача про відсутність у неї постійної роботи не відповідають дійсності, а позовні вимоги задоволенню не підлягают. Слухання справи просив проводити без нього з врахуванням поданих заперечень та додатків. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 17.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 16.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини". Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Згідно положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч.6 ст.81 ЦПК України вказано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Усупереч зазначеного, позивач не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни розміру аліментів. Враховуючи зазначене , у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів слід відмовити.

Outcome: dismissed