Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2006 року між Публічним Акціонерним Товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №OD12GK01420256, відповідно до якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у сумі 150 000,00 долірв США на придбання нерухомого майна терміном до 26.11.2026 року включно. В забезпечення зобов'язань що випливають із кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали договір іпотеки №OD12GK01420256 від 28.11.2006 року предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 947 885,00 гривень. Однак, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем віяльник коштів до страхового резерву, створеного в забезпеченні простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У відповідності до договору іпотеки позивач (Іпотекодержатель) має право у випадку невиконання [PERSON] (іпотекодававцем) своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна іпотекодавця на задоволення забезпечених іпотекою вимог. Також 09.01.2013 року [PERSON] підписана генеральна довіреність на продаж квартири [ADDRESS], яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі під №3. Наявність арештів накладених Постановою про накладення арешту на нерухоме майно від 07.07.2011 року Першим Приморським ВДВС Одеського МУЮ, та арешт налкдений на нерухоме майно від 29.03.2011 року Другим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ, що перешкоджає банку (Іпотекодержателю) реалізувати своє право на задоволення своїх вимог, шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом. У звязку з чим, позивач, як іпотекодержатель, який має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, звернувся до суду за захистом порушених прав. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та просить суд задовольнити позовні вимоги повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, за зазначеною адресою не проживає. Представники Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ та Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ у судове засідання не з'явились, про час, дату і місце слухання були сповіщені належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON], Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28.11.2006 року між Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №OD12GK01420256, відповідно до якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у сумі 150 000,00 долірв США на придбання нерухомого майна терміном до 26.11.2026 року включно. В забезпечення зобов'язань що випливають із кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали договір іпотеки №OD12GK01420256 від 28.11.2006 року предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 947 885,00 гривень. В судовому засіданні встановлено, що вищезазначена квартира належить [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності. Також 09.01.2013 року [PERSON] підписана генеральна довіреність на продаж квартири [ADDRESS], яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі під №3. Першим Приморським відділом ВДВС Одеського МУЮ було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: - Постановою № В-12/426 від 07.07.2011 року Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ, д/в Паук О.І. за виконавчим листом « 2-а-8968/10, який видав 19.01.2011 року Одеський окружний адміністративний суд; Другим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ , було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: - Постановою № В-9/524 від 29.03.2011 року Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ , д/в Семко Б.О., за виконавчим провадженням № 25467488 від 29.03.2011 року. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» взаємні права та обов'язки іпотекодавця та іпотеко держателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки, що підтверджується копією договору іпотеки та копією витяга про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає , що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Право іпотекодержателя виникло 28.11.2006 року, а арешт накладено 29.03.2011 року, тобто підніше ніж було укладено договір іпотеки. Судом також встановлено що, накладення арешту на квартира [ADDRESS], порушує право позивача на звернення стягнення для задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки в порядку передбаченому Законом України «Про іпотеку» та умовами іпотечного договору. Таким чином, за наявності іпотечного договору, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, іпотекодержатель, в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк» має право, у разі не виконання боржником [PERSON] своїх зобовязань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. З огляду на зазначені обставини, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про необхідність звільнення заставленого майна з-під арешту, оскільки в іншому випадку будуть порушені права іпотекодержателя. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON], Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню.

Outcome: approved