Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30 липня 2007 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір №К2XRRX02770056, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 835.60 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв`язку з чим за період 08 травня 2013 року по 08 травня 2018 року прострочена заборгованість складає сумі 21 713,12 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по договору №К2XRRX02770056, яка складає в сумі 21 713,12 грн. та судовий збір у розмірі 1762.00 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, до суду викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в силу ч.11 ст.128 ЦПК України, тому вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. За положеннями ст.509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно положень ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що на підставі договору №К2XRRX02770056 від 30 липня 2007 року та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ПРИВАТБАНК, надав строковий кредит на строк з 30 липня 2007 року по 30 липня 2008 року в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів. (а.с.6). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника №К2XRRX02770056 разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, що підтверджується підписом у заяві. Згідно до п.п.3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, визначено обов`язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні кредиту в строки, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. Кінцевою датою погашення кредиту по Договору №К2XRRX02770056 було визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та прострочення заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов`язань за договором та припинення зобов`язань. Відповідно п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, термін позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у відповідача виникла заборгованості за кредитним договором №К2XRRX02770056 від 30 липня 2007 року, яка станом на 08 травня 2018 року становить 21 713.12 грн.. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині строків внесення мінімального платежу, що згідно Тарифів має бути здійснено щомісяця в період з 21 по 25 число кожного місяця. З розрахунку заборгованості вбачається порушення позичальником даних вимог та здійснення оплати мінімальних щомісячних платежів, в тому числі поза межами визначених договором строків, що потягло нарахування неустойки. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме стягненням з відповідача на користь позивача суми боргу в загальному розмірі 21 713.12 грн.. Позивачем понесені та документально підтверджена сплата судового збору (а.с.17), яка відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved