Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

07.09.2021 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02.08.2007 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № НАZ0AU08950010, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 20077,63 доларів США на термін до 01.08.2014 року і зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлені кредитним договором. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.05.2017 року позовні вимоги задоволено та стягнуто заборгованість в розмірі 20439,00 доларів США, нараховану станом на 13.01.2017 року. Оскільки, з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в позовній заяві від березня 2017 року, тобто за період з 02.08.2007 року по 13.01.2017 року, то за період після подання позовної заяви від березня 2017 року, з 20.02.2017 року по 30.06.2021 року відповідач має заборгованість 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1658,66 доларів США. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1658,66 доларів США , що за курсом 27,17 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2021 року складає 45065,79 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. На адресу суду повернулося рекомендоване поштове повідомлення з відміткою про вручення 22.09.2021 року відповідачу копії ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з додатками. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд, незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року було прийнято до розгляду цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлено, що 02.08.2007 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № НАZ0AU08950010. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 20077,63 доларів США на термін до 01.08.2014 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашенні заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № НАZ0AU08950010. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 травня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 20439 доларів США нараховану станом на 13.01.2017 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чино: відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавстві а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України: зобов`язання припиняються його виконаннях проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Таким чином, рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.05.2017 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочена сума заборгованості становить 12684,05 доларів США. Оскільки, з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в позовній заяві від березня 2017 року, тобто за період з 02.08.2007 року по 13.01.2017 року, то за період після подання позовної заяви від березня 2017 року з 20.02.2017 року по 30.06.2021 року відповідач має заборгованість 3% річних від простроченої суми в розмірі 1658,66 доларів США. Відповідно до положень статей 12 і 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. 525, 526, 530, 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved