Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

26 лютого 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-3). Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Відповідно до укладеного договору № б/н від 30 травня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, складають між відповідачем та банком кредитний договір. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право Банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. АТ КБ ''ПриватБанк" було надано [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 31 жовтня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 15300,54 грн. що складається з наступного: - 658,90 грн. - заборгованість за кредитом; -12136,85 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 0,00 грн. -заборгованість за комісією; - 1300,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 704,79 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Позивач - представник АТ КБ "ПриватБанк", належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперчує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 2 зворот). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с. 39, 40), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи, та відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», банк є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк»(а.с.23-24). Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 519 від 21.05.2018 про рішення акціонера публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" змінено тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та затверджено нове найменування Банку - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування Банку - АТ КБ "ПриватБанк". ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а. с.21). Судом встановлено, що [PERSON] 30 травня 2007 року, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку, заповнив анкету-заяву позичальника. З вказаної анкети-заяви вбачається, що [PERSON] просив надати йому кредит в сумі 819,50 грн. на строк 24 місяці.При цьому в анкеті - заяві зазначено, що при укладанні договору клєнту видається кредитна картка, у даному випадку відповідач обрав картку "Універсальна. 30 днів пільгового періоду", графи "кредитний ліміт", "базова процентна ставка за кредитом" та "щомісячна комісія" не заповнені. (а.с. 11 зворот) Згідно розрахунків заборгованості за договором б/н від 30 травня 2007 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , станом на 31 жовтня 2019 року заборгованість складає 15300,00 грн., з яких: - 658,90 грн. - заборгованість за кредитом; -12136,85 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 0,00 грн. -заборгованість за комісією; - 1300,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 704,79 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-10). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. З Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку вбачається, що для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для лініювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Тобто, з викладеного вбачається, що використання платіжної картки можливе лише за наявності відкритого рахунку. Згідно наданої позивачем анкети-заяви б/н від 30 травня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредитну картку № [NUMBER] 30 травня 2007 року (а.с. 11 зворот). В анкеті - заяві відповідач просить надати йому кредит в розмірі 819,50 грн., бажаний кредитний ліміт, що встановлюється на картку, не зазначений Позивач в позовній заяві стверджує, що [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000,00 грн., однак, не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу як кредитні кошти та встановити рахунок, на який були перераховані вищезазначені кошти. Як зазначає позивач, при укладанні договору, сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договру в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", що викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, є формулярами та стандартними формами, згідно яких обслуговувався відповідач [PERSON] . На підтвердження позовних вимог позивачем наданий Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/pages/70/, при цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (30 травня 2007 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (26 лютого 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Витяг з "Тарифів Банку" взагалі позивачем не наданий. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№6-16цс15), від 22 березня 2017 року (6-2320цс16) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року (№ 61-787св18). Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). Суд зазначає, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/pages/70/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30 травня 2007 року шляхом підписання заяви-анкети. Підписана відповідачем анкета-заява не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору у розмірі 2000,00 грн., як зазначено у позовній заяві позивачем, а також на умовах, обумовлених у позові. Крім того, позивач не надав підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг. В матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна». АТ КБ\~«ПриватБанк» не\~надано доказів\~на підтвердження\~розміру наданого\~ [PERSON] \~кредиту,\~тому,\~відповідно,\~перевірити розмір\~нарахованих суми\~боргу,\~процентів та\~штрафних санкцій\~відповідачу не\~є можливим,\~отже,\~доводи позивача\~щодо розміру\~нарахованих сум\~не підтверджені\~належними доказами,\~а тому\~відсутні підстави\~для задоволення\~позовних вимог\~банку.\~Наданий позивачем\~розрахунок кредитної\~заборгованості не\~є безспірним\~доказом існування\~між сторонами\~договірних відносин\~та розміру\~боргу,\~оскільки позивачем\~не доведено\~укладання кредитного\~договору,\~Аналогічна позиція\~висловлена в\~правовому висновку,\~викладеному в\~ постанові\~Верховного Суду\~України від 07 березня 2020 року по справі № 703/3063/18. Отже, суд вважає, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору, умов, на яких він укладався, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Враховуючи викладене, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed