Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася з позовом до ТОВ "Вердикт Капітал" (далі відповідач), з вимогами: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №91556 від 09.04.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість в сумі 65171,39 грн, згідно кредитного договору 500976032 від 21.04.2015, укладеного з ТОВ "Вердикт Капітал"; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 21.04.2015 між позивачем та Акціонерним товариством "Альфа-Банк" укладено кредитний договір 500976032, правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є відповідач. Стягнення заборгованості проводилось за період з 16.01.2019 по 31.03.2021. Однак, 09.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис №91556 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 65171,39 грн. Відповідач звернувся до приватного виконавця Турського О.В. із заявою про примусове виконання рішення, якою просив відкрити за місцем проживання (перебування) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2021, винесеної приватним виконавцем Турським О.В., в провадженні вказаного приватного виконавця знаходиться виконавче провадження ВП №65848787 з примусового виконання виконавчого напису №91556 від 09.04.2021 виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 65171,39 грн. Позивач стверджує, що саме з постанови про відкриття виконавчого провадження вона дізналась про існування виконавчого напису нотаріуса та про існування у неї заборгованості перед відповідачем. Підстави виникнення такої заборгованості позивачу невідомі, а виконавчий напис нотаріуса є безпідставним. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 25.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 25.06.2021, на задоволення заяви позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса до набуття законної сили рішенням у даній справі. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано. Третьою особою заяв та клопотань не подано. Ухвалою суду від 04.10.2021 тимчасово вилучено від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. належним чином засвідчені копії, на підставі яких посвідчувався виконавчий напис №91556 від 09.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 65171,39 грн, а також застосувати до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. заходи процесуального примусу у виді штрафу. Ухвалою суду від 18.10.2021 витребувано від Київського обласного державного нотаріального архіву та Київського державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії всіх документів, на підставі яких приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. посвідчувався виконавчий напис №91556 від 09.04.2021 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 65 171,39 грн. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2015 між [PERSON] та Акціонерним товариством "Альфа-Банк" укладено кредитний договір 500976032, правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал". Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводилось за період з 16.01.2019 по 31.03.2021. Надалі, 09.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №91556 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 65171,39 грн. Відповідач звернувся до приватного виконавця Турського О.В. із заявою про примусове виконання рішення, якою просив відкрити за місцем проживання (перебування) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2021, винесеної приватним виконавцем Турським О.В., в провадженні вказаного приватного виконавця знаходиться виконавче провадження ВП №65848787 з примусового виконання виконавчого напису №91556 від 09.04.2021 виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 65171,39 грн. Позивач стверджує, що саме з постанови про відкриття виконавчого провадження вона дізналась про існування виконавчого напису нотаріуса та про існування у неї заборгованості перед відповідачем. Разом з тим, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса є безпідставним, оскільки про виникнення заборгованості перед ТОВ "Вердикт Капітал" їй не відомо. Відповідачем, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.06.2021, не наведено обставин, які підлягають з`ясуванню й доказуванню у даній справі, не спростовано вимог позивача. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З наведеного можна зробити висновок, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, від 02.07.2019 у справі №916/3006/17. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: \~ \~ \~ \~відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Проте, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не вчинив жодних дій спрямованих на перевірку безспірності вимог стягувача, та не витребував у стягувача жодних доказів безспірності вимог. Крім того, п. 2.3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржником. Позивач в своєму позові зазначила, що вона не отримувала від відповідача жодних повідомлень з вимогою про стягнення заборгованості, а також їй не направлялося жодних вимог про сплату боргу і не направлялося повідомлень про відступлення права вимоги. Відповідач нотаріусу теж не надавав жодних доказів того, що ним направлялася письмова вимога до боржника, і з моменту її отримання боржником минуло 30 днів. Згідно зі ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те. що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Нотаріусу не було подано жодного доказу про безспірність вимог, не надано доказів що боржник визнає борг, та не було надано доказів, що боржник взагалі хоча б раз повідомлявся про наявність у нього боргу перед відповідачем. Позивач вказала, що до неї з приводу наявної заборгованості відповідач жодного разу не звертався. Крім того, про наявність спору щодо заборгованості свідчить те, що у виконавчому написі зазначені суми зі стягнення як самого тіла кредиту так і процентів, які в свою чергу розраховуються у відсотковому відношенні до боргу і можуть бути оспорені. Нотаріусом при посвідченні даного договору не перевірявся правильність обрахунку відсотків, штрафних санкцій і комісій, і з виконавчого напису нотаріуса не зрозуміло за який період і яку суму нараховано і за якою відсотковою ставкою. І чи не пропущено 3-х річний строк позовної давності. Разом з тим, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчою напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 по справі №910/10374/17, вчинення виконавчих написів щодо договорів, які не посвідчуються нотаріально - є незаконним. Кредитний договір, який у цьому випадку не було нотаріально посвідчено, не може відноситися до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у розумінні положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат». Виконавчий напис може бути вчинено за відсутності спору між сторонами щодо заборгованості, в іншому випадку спір підлягає вирішенню судом. Однак у цьому випадку має місце не лише існування невирішених судових спорів на момент вчинення виконавчого напису щодо стягнення спірної заборгованості, а й відсутність у цілому прозорості вимог кредитора до боржника, яка б надавала можливість визначити зміст, умови виконання та дійсний розмір спірних зобов`язань. Суд зауважує, що договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису і договір факторингу, не були посвідчені нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №91556 від 09.04.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в сумі 65171,39 грн, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 908,00 грн, що сплачений позивачем при подачі до суду позову та в розмірі 454,00 грн, що сплачений позивачем при подачі до суду заяви про забезпечення позову, яку було задоволено судом згідно ухвали суду від 09.03.2021. Враховуючи викладене та

Outcome: approved