Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради з позовом, який під час розгляду справи уточнювала, та просила суд: встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер[INFO]; визнати за нею, позивачкою, право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини після смерті її тітки [PERSON] по лінії батька, оскільки не збереглися документи, що підтверджують родинні відносини між її, позивачки, батьком [PERSON] та його сестрою [PERSON] Крім того, просить суд визнати за нею, позивачкою, в порядку спадкування право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Світанок" розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка зазначила, що після смерті її тітки [PERSON], якій належала вказана вище земельна частка (пай), спадщину прийняла вона, позивачка, оскільки вступила в управлінням спадковим майном. Вважає, що вона, позивачка, є спадкоємцем після смерті її тітки, оскільки на час відкриття спадщини, не було в живих її, позивачки, батька [PERSON], який би був спадкоємцем після смерті рідної сестри. Однак, вона не може оформити свої спадкові права у зв'язку з відсутністю документів на підтвердження родинних відносин із спадкодавцем та через втрату сертифіката на право на земельну частку (паї). Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради в судове засідання не з'явився, відповідач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про її одруження з [PERSON] (а.с 10-12). [INFO] в с. Гонорівка Волочиського району померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. До складу спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай), що розташована в КСП "Світанок" розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю [PERSON] згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. (а.с. 6, 7) Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 53388291 від 21.09.2018 року, виданою Волочиською державною нотаріальною конторою,вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON].[INFO] не заводилась. На звернення позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки [PERSON], державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори листами від 29.03.2018 року № 472/01-16 було повідомлено про неможливість оформлення спадкових прав та видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), що належав померлій, у зв'язку з відсутністю документів на підтвердження родинних відносин для віднесення позивачки до відповідної черги спадкування за законом. (а.с.13, 56) Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 7 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК Української РСР 1963 року, оскільки [PERSON] померла до 01 січня 2004 року. Статтею 524 ЦК Української РСР, яким регулюються спірні правовідносини, передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статями 548, 549 ЦК Української РСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до пункту 1 частини першої, та частини другої статті 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за статтею 549 ЦК Української РСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього. Відповідно до статей 529, 530 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Статтею 531 ЦК Української РСР встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Враховуючи викладені вище норми законодавства та досліджені докази, суд ввважає, що позивачка [PERSON] не відноситься до кола спадкоємців [PERSON], передбачених статями 529, 530 ЦК Української РСР. Встановлення юридичного факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], які, за твердженням позивачки, доводилися один одному рідними братом та сестрою, не призведе до тих правових наслідків, на які розраховує позивачка, а саме визнання за нею права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування після смерті тітки [PERSON] А тому, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Посилання позивачки про те, що вона як племінниця та спадкоємець померлої вступила в управління спадковим майном та фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час смерті останньої не було в живих її, позивачки, батька [PERSON], суд до уваги не приймає, оскільки вони не узгоджуються з нормами законодавства, чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: dismissed