Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON]І.) звернулась до суду з позовними вимогами, які згодом уточнила, до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краснолиманська тепломережа» (далі ДТКЕ) про визнання неправомірнимидій щодо нарахування до сплати за неотриману теплову енергію з жовтня 2015 року по листопад 2016 року на суму 6440,11грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі протоколу №2 від 22 квітня 2015 року міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення і постачання гарячої води (ЦО і ГВП) при виконавчому комітеті Сіверської міської ради, яким їй надано дозвіл на відключення належної їй квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення та встановлення індивідуального (автономного) опалення, та згідно листа-погодження з Сіверським МСКП, дільницями водоканалу, електропостачальною та газопостачальною організацією, здійснене зазначене відключення. Стверджує, що відповідач протиправно та безпідставно ухилявся від погодження відключення від системи централізованого опалення та продовжує нараховувати до сплати вартість теплової енергії, яку вона фактично не споживала, оскільки згідно акту від 29 квітня 2015 року її квартира відключена від системи централізованого опалення. Тому, з метою припинення зазначених протиправних дій з боку відповідача, змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні і запереченнях проти позову заперечував, зазначивши про необґрунтованість позовних вимог, відсутність правових підстав для його задоволення, оскільки відключення квартири позивача від мереж центрального опалення здійснено з порушенням норм діючого законодавства без погодження з іншими мешканцями будинку і відсутності у м. Сіверську схеми оптимізації теплових мереж, а відтак є самовільним. Тому вважає свої дії щодо нарахування до сплати вартості спожитої теплової енергії правомірними, оскільки самовільне відключення не має наслідком відсутність факту постачання теплової енергії. Ухвалою суду для участі у розгляді справи було залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Сіверська міська рада, Приватне підприємство «Донжилсервіс». Представник третьої особи Приватне підприємство «Донжилсервіс» у судове засідання не зявився, поважної причин неявки не повідомив. Представник Сіверської міської ради у судовому засіданні надав пояснення і підтвердив ухвалене міжвідомчою комісією з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення і постачання гарячої води (ЦО і ГВП) при виконавчому комітеті Сіверської міської ради рішення про надання дозволу [PERSON] на відключення належної їй квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення та встановлення індивідуального (автономного) опалення, оформлене протоколом №2 від 22 квітня 2015 року. Стверджує, що дане рішення було прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, надав додаткові документи. Допитаний при розгляді вказаної справи свідок сторони позивача [PERSON] надав показання про те, що він у 2015 році був начальником відділу комунального господарства при виконавчому комітеті Сіверської міської ради та в.о. міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення і постачання гарячої води (ЦО і ГВП) при виконавчому комітеті Сіверської міської ради; приймав участь при прийнятті рішення щодо надання дозволу, зокрема, [PERSON] на відключення від мереж центрального опалення, що оформлено було протоколом №2 від 22 квітня 2015 року. Стверджує, що комісія діяла у межах діючого законодавства та в інтересах членів громади, оскільки послуги теплопостачання були вкрай неякісними. Також зазначив, що ним особисто було погоджено акт відключення квартири від внутрішньобудинкових систем централізованого опалення 29 квітня 2015 року. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, показання свідка, додатково представлені учасниками провадження документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до наступних висновків. За результатами судового розгляду установлено, що власником квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності від 27 вересня 2004 року є [PERSON] (а.с.25-26) Договір на надання послуг централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення між ДТКЕ та [PERSON] не укладався, але, як свідчать матеріали справи, теплова енергія у квартиру позивача постачалась, тобто позивач та відповідач знаходяться у фактичних договірних відносинах. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послу (постанови Верховного Суду України, від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14). Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила). [PERSON] споживала послуги з теплопостачання, у квітні 2015 року здійснено відєднання квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення. У звязку з цим [PERSON] зверталась до ДТКЕ про припинення нарахування плати за послуги з теплопостачання, проте у відповідях №651 від 16 червня 2015 року та № 652 від 15 червня 2015 року ДТКЕ відмовив у здійснені вказаних дій з посиланням на порушення норм діючого законодавства при процедурі відключення і його самовільність (а.с.10-12). Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення і постачання гарячої води (ЦО і ГВП) при виконавчому комітеті Сіверської міської ради, оформленого протоколом №2 від 22 квітня 2015 року, надано дозвіл на відключення належної [PERSON] квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення та встановлення індивідуального (автономного) опалення (а.с.22). Згідно з актом, складеним 29 квітня 2015 року за участю представника ПП «Донжилсервис Плюс» та власника квартири [PERSON], без погодження з постачальником теплової енергії ДТКЕ, у квартирі [ADDRESS] система опалення відключена, стояки опалення демонтовані (а.с.24). Відповідно до акту про відключення будинку від мереж ЦО та ГВП, складеним 14 лютого 2017 року за присутності власника квартири [PERSON], начальника відділу комунального господарства Сіверської міськради, представника балансоутримувача будинку ПП «Жилсервіс» та представника ДТКЕ, встановлено, що у квартирі [ADDRESS] комунікації ЦО, ГВП відсутні, закільцьовано на 2-му поверсі будинку (а.с.124) З копії листа-погодження убачається, що відключення від мереж центрального опалення здійснено без дозволу та погодження з представником ДТКЕ (а.с.23). Приймаючи рішення суд виходить з наступного. За положеннями частини першої статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, що затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (далі Порядок). Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку, при цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п.п. 2.1, 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Отже, зазначені зміни унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Відповідно до п.25 вказаних Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно п.26 вказаних Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Відповідно до п.1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії (склад комісії наведено в додатку 1). Рішенням виконавчого комітету Сіверської міської ради від 22 жовтня 2014 року №22 було затверджено Положення про постійну комісію з розгляду питань, повязаних з відключенням від мереж централізованого опалення при виконкомі міської ради, за п.п. 2, 9 яких у разі необхідності Комісія може розглядати окремі звернення громадян та приймати рішення щодо можливості відключення окремих приміщень в багатоквартирних житлових будинках від мереж централізованого опалення з подальшим улаштуванням альтернативних джерел теплозабезпечення з урахуванням рішень виконавчих і судових органів, висновків і приписів санітарно-епідеміологічних служб та реальної ситуації з опаленням і гарячим водопостачанням в цих будинках; комісія затверджує [PERSON] про відключення квартири (приміщення), будинку. Проте за п. 14 зазначеного положення, якщо заявником є власник (наймач, орендар) квартири або окремого приміщення, комісія має право перенести розгляд його заяви на погоджений термін у зв'язку з підготовкою рішення про відокремлення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Згідно п.2.1 Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Відповідно до п.2.2 Порядку, комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. У свою чергу, відповідно до п.п. 2.5, 2.6, 2.7 зазначеного Порядку відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Таким чином, Порядок містить в собі імперативні норми, що не допускають будь-яких відхилень від вичерпного переліку прав і обов'язків тих чи інших суб'єктів, передбачає послідовний порядок дій, зокрема: звернення із заявою до комісії, розгляд питання про дозвіл, отримання технічних умов заявником, складення проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП, відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, складення і затвердження акту про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП, перегляд умов договору (п.п. 2.2.1-2.7 Порядку). Водночас з системного аналізу вищевказаних норм убачається, що наявність дозволу на відєднання окремої квартири від мереж теплопостачання не має наслідком виникнення правових підстав для таких дій, натомість за відсутності згоди усіх владників приміщень у будинку та дотримання законного порядку такі дії є самовільними. Суд зазначає, що до матеріалів справи не надано доказів перегляду або скасування рішення міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення і постачання гарячої води (ЦО і ГВП) при виконавчому комітеті Сіверської міської ради, оформленого протоколом №2 від 22 квітня 2015 року, тому питання щодо недотримання порядку до та під час прийняття рішення судом не розглядається. Водночас слід зазначити, що після отримання дозволу на відключення від мереж центрального опалення і постачання гарячої води (ЦО і ГВП) позивачем не у повній мірі дотриманий порядок законних дій щодо такого відключення. Зокрема, до матеріалів справи не надано жодних даних про те, що будинок в цілому відключений від централізованого опалення, доказів згоди усіх владників приміщень у будинку, отримання технічних умов заявником, складення проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Наданий акт від 29 квітня 2015 року, складений за участю представника ПП «Донжилсервис Плюс» та власника квартири [PERSON] без погодження з постачальником теплової енергії ДТКЕ і форма його не відповідає затвердженій Порядком (додаток 4). Разом з тим акт про відключення будинку від мереж ЦО та ГВП, складений 14 лютого 2017 року за присутності власника квартири [PERSON], начальника відділу комунального господарства Сіверської міськради, представника балансоутримувача будинку ПП «Жилсервіс» та представника ДТКЕ (із запереченнями і зазначенням про самовільне відключення), хоч і відповідає затвердженій формі, проте з його змісту неможливо встановити дату такого відключення і він не може слугувати доказом правомірності дій щодо відключення від мереж ЦО і ГВП. Наслідки зазначених дій визначені у роз'ясненнях Департаменту систем життєзабезпечення житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 11 лютого 2015 року щодо відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках, при проектуванні будинку закладається централізоване теплопостачання згідно з вимогами державних будівельних норм з питань влаштування систем опалення - всі стояки та внутрішні розподільчі мережі при проектуванні гідравлічно ув'язані для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку і будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від'єднання від системи централізованого опалення) порушує права інших мешканців. Саме тому самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води заборонено. Крім того, згідно з Цивільним кодексом України система опалення відноситься до сантехнічного обладнання і належить мешканцям на праві спільної сумісної власності, якщо вона обслуговує більше однієї квартири. Змінення системи опалення порушує права інших співвласників. Отже, запровадження права споживача на відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води можливе лише за умови комплексного урахування технічних, економічних та правових аспектів вирішення цього питання. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач відключилась від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством, тобто самовільно. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Аналогічна правова позиція викладена колегією Судових палат у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15. Водночас слід зазначити, що за п.2.7 Порядку після затвердження акта про відключення на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Доказів здійснення цих дій до суду також надано не було. Разом з тим, [PERSON] визначила предмет та підстави позову, вказуючи на неправомірність дій щодо нарахування платежів за послуги з теплопостачання. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. 11, 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст. 16 ЦК України. Отримання позивачем рахунків про наявність заборгованості за послуги теплопостачання не встановлює будь-яких обовязків, крім рекомендації їх сплатити, тобто зазначені документи є різновидом повідомлення, носять інформаційний характер і не свідчать про порушення відповідачем прав позивача. При цьому, наявність чи відсутність заборгованості встановлюється під час розгляду справи про стягнення такої заборгованості. Враховуючи зазначене, обрані позивачем способи захисту - визнання протиправними дій щодо нарахування боргу, не передбачені законом. Зазначене є самостійною підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, ураховуючи всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України удові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача. На підставі, викладеного та

Outcome: dismissed