Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

у липні 2015 року позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № BL_ТОР-М00081443 від 29 вересня 2011 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 29 вересня 2011 року між ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ „ВіЕйБі Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL_ТОР-М00081443, відповідно до умов якого банк у формі відкличної невідновлювальної кредитної лінії надав останньому кредит на поточні потреби в розмірі 100 000,00 грн. зі сплатою 10,00% річних за користування кредитом строком до 29 вересня 2016 року. Відповідно до умов укладеного кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно поновлювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту та суми нарахованих відсотків. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит в обумовленій в договорі сумі, однак, [PERSON] своїх зобов'язань за договором не виконує і, відповідно до умов останнього, банк має право вимагати від відповідача погашення виниклої заборгованості. Станом на 13 липня 2015 року у відповідача наявна заборгованість в сумі 258 204,16 грн. Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № BL_ТОР-М00081443 від 29 вересня 2011 року в розмірі 258 204,16 грн. та судові витрати у справі. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи оповіщався судом в установленому законом порядку. Проте, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, не повідомляв про причини неявки, у зв'язку з чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів та за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ „ВіЕйБі Банк") підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2011 року між ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ „ВіЕйБі Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL_ТОР-М00081443, відповідно до умов якого банк у формі відкличної невідновлювальної кредитної лінії надав останньому кредит на поточні потреби в розмірі 100 000,00 грн. зі сплатою 10,00% річних за користування кредитом строком до 29 вересня 2016 року (а.с. 11-29). Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу зазначені вище кошти. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду надано не було. Згідно з умовами договору кредиту [PERSON] зобов'язався погашати кредит щомісячно поновлювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту та суми нарахованих відсотків (п. п. 2.5., 3.3.2. кредитного договору, а.с. 13-14, 16). Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON], всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконує їх, у встановлені графіком терміни не погашає кредит та проценти за користування ним. Відповідно до п. 3.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п. 2.5. загальної частини цього договору. Не пізніше визначеного п. 2 спеціальної частини цього договору терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплачувати можливу неустойку (штраф/пеню). Згідно п. 4.1. договору за повне або часткове невиконання стороною умов цього договору спричинило іншій стороні збитки, винна сторона відшкодовує їх протягом п'яти робочих днів з моменту одержання письмової вимоги від сторони, якій такі збитки завдано. Відшкодування заподіяних збитків не звільняє винну сторону від обов'язку з виконання зобов'язань, передбачених цим договором, в повному обсязі. У випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань перевищило шістдесят календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини договору (п. 4.2. договору). У випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору (п. 4.3. договору). Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань станом на 13 липня 2015 року заборгованість останнього за кредитним договором становить 258 204,16 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 75 002,66 грн.; - заборгованість за відсотками - 17 164,71 грн.; - прострочена комісія - 33 600,00 грн.; - пеня - 132 436,79 грн. (а.с. 9-10). Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Сплата прострочених відсотків, заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків за кредит, обумовлене договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погашає суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання свого обов'язку щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд вважає за можливе покласти в основу рішення розрахунок заборгованості, здійснений позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідач на користь позивача судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 525, 526, 611, 625, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved