Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що згідно судового наказу, виданого Калинівським районним судом Вінницької області по справі №132/2093/17 з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителя [ADDRESS], було стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жительки [ADDRESS] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки-розрахунку, виданої старшим державним виконавцем Калинівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Г.М.Химерою, вона щомісячно в період з 01.08.2017 року по 01.11.2017 року отримувала аліменти від [PERSON] по 888,50 грн., а в період з 01.12.2017 року по 01.06.2018 року по 930 грн. Таким чином, на даний час розмір сплачуваних відповідачем алементів не відповідає потребам дитини. Матеріальне становище позивачки на даний час дуже скрутне, тому звертається до суду з даним позовом про зміну розміру стягуваних аліментів з відповідача на утримання малолітньої дочки. Позивачка в підготовче засідання не з'явилась, однак від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розгляд справи провести за його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно судового наказу, виданого Калинівським районним судом Вінницької області по справі №132/2093/17 з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителя [ADDRESS], було стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жительки [ADDRESS] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки-розрахунку, виданої старшим державним виконавцем Калинівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Г.М.Химерою, позивачка щомісячно в період з 01.08.2017 року по 01.11.2017 року отримувала аліменти від [PERSON] по 888,50 грн., а в період з 01.12.2017 року по 01.06.2018 року по 930 грн. Таким чином, на даний час розмір сплачуваних відповідачем алементів не відповідає потребам дитини. Матеріальне становище позивачки на даний час дуже скрутне, тому просить змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача на утримання малолітньої дочки з твердої грошової суми в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Дані правовідносини регулюються на підставі ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII затверджено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Частина 2 статті 182 СК України передбачає мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній визначається судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати в цілому 50 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17). Розмір аліментів, які сплачуються відповідачем для утримання дитини є меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ). З врахуванням роз'яснень, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд відповідно до ст. 192 СК України вважає належними та достатніми підставами для зміни (збільшення) розміру аліментів, які зобов'язаний сплачувати відповідач [PERSON] для утримання малолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави витрати по сплаті судового збору в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved