Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У серпні 2016 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (далі- Банк) до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19 жовтня 2015 року у розмірі 14 603 грн 92 коп. та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 1 378 грн 00 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Банк вказував, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості б/н від 19 жовтня 2015 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9 487 грн 87 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 525, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 25 липня 2016 року має заборгованість - 14603 грн 92 коп., яка складається з наступного: 9 487 грн 90 коп. - заборгованість за кредитом, 740 грн 57 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 656 грн 57 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1718 грн. 88 коп. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. У судове засідання представник Банку не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримував, проти заочного розгляду не заперечував, просив розглядати справу без участі представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості, - підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що 19 жовтня 2015 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н, згідно якого [PERSON] 19 жовтня 2015 року отримав кредит у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9487 грн. 87 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписуючи Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості відповідач погодився, що ця заява разом із запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком договір.(а.с. 8-32). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 19 жовтня 2015 року, укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та клієнтом - [PERSON], встановлено, що станом на 28 липня 2015 року заборгованість складає 14 603 грн 92 коп., яка складається з наступного: 9 487 грн 90 коп. - заборгованість за кредитом, 740 грн 57 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 656 грн 57 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1 718 грн. 88 коп. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. (а.с. 6). В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконував. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобов'язань, а саме виконання умов договору позики. Сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, а саме: договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, яких може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Наведене узгоджується із роз'ясненнями, що надані у п. 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. У даному випадку умови договору були визначені в Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості від 19 жовтня 2015 року та в Умовах та правилах, Тариф (а.с. 8-32). Зважаючи на те, що між сторонами 19 жовтня 2015 року був укладений договір про надання строкового кредиту, та те, що у встановлений договором строк договірні зобов'язання зі сторони [PERSON] виконані не були, станом на 25 липня 2016 року розмір заборгованості становить 14 603 грн 92 коп., що підтверджується розрахунком суми заборгованості наданим позивачем (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено \~цим параграфом \~і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів \~встановлюються договором. Відповідно до п. 2.1 генеральної угоди, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за угодою, відсотками за його використання. за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення рахується простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 1 718 грн 88 коп. Згідно з п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно умов Генеральної угоди та Умов і правил. Відповідно до п. 2.8 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожен день прострочення. Отже, позовні вимоги Банку щодо стягнення заборгованості: за кредитом, за процентами за користування кредитом, по комісії за користування кредитом та штрафу, є такими, що ґрунтуються на положеннях Генеральної угоди та Умов і правил надання банківських послуг відповідно. Факт сплати судових витрат позивачем підтверджується платіжним дорученням №BO1S9B14W3 від 09 серпня 2016 року про сплату судового збору в сумі 1 378 грн. Ураховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 1 378 грн. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного та

Outcome: approved