Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, третя особа: приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючкова Л.А., про встановлення факту проживання зі спадкодавцем, факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. [INFO] померла її свекруха [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2 га, розташованої в Харківській області, Нововодолазького району, Просянської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER] та недоотриманої пенсії у сумі 4086,01 грн. Близько 7 років позивач постійно проживала з [PERSON] , тому вважає себе спадкоємцем четвертої черги. 19.07.2018 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Вказала, що [PERSON] вважала її чоловіка [PERSON] своїм сином, навіть склала на його ім`я заповіт. У 2010 році вони забрали свекруху до їх дому, [ADDRESS] зареєстрована в будинку з січня 2015 року. [PERSON] хворіла, а вони доглядали її. Просила задовольнити позовні вимоги, встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] ), встановити факт прийняття спадщини [PERSON] за померлою [PERSON] за принципом спільного проживання та визнати право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 2 га, розташовану в Харківській області, Нововодолазького району, Просянській сільській раді, кадастровий номер [NUMBER] , вартістю 41298 грн та недоотриманої пенсії у сумі 4086,01 грн за [PERSON] . В подальшому позивач уточнила позовні вимоги, кінцево просила встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менш як п`ять років (7 років) до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] ), встановити факт прийняття спадщини [PERSON] за померлою [PERSON] за принципом спільного постійного проживання однією сімєю не менш як п`ять років (7 років) до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] ) та визнати право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 2 га, розташовану в Харківській області, Нововодолазького району, Просянській сільській раді, кадастровий номер [NUMBER] , вартістю 41298 грн та недоотриманої пенсії у сумі 4086,01 грн за [PERSON] як спадкоємцем четвертої черги, так як вони спільно проживали постійно однією сімєю не менш ніж 5 років (7 років) до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] ). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області витребувано від приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючкової Л. А. копію спадкової справи щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] 07.05.2019 року у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідач не направив свого представника для участі у судовому засіданні, через канцелярію суду надана заява, відповідно до якої просять суд розглянути справу без участі представника Просянської сільської ради. Третя особа у судове засідання не з?явилася, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу без участі приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючкової Л. А., оскільки по суті справи додаткових відомостей не має. Свідок [PERSON] суду пояснила, що мешкає по сусідству з позивачем років 30. Пам`ятає, що десь з 2010 року в будинок до позивачки та її чоловіка, [PERSON] , переїхала [PERSON] . Вони всі мешкали однією родиною. [PERSON] була похилого віку, хворіла. [PERSON] доглядала її, піклувалась. Коли позивачці потрібно було уїхати на декілька днів вона просила її, [PERSON] , доглянути за свекрухою. Жили разом до смерті [PERSON] Похованням займалась позивач. Інших родичів у померлої не має. Свідок [PERSON] суду пояснила, що мешкає по сусідству з позивачем з 1972 року, добре її знає, часто відвідує. Пам`ятає, що десь з 2010 року в будинок до позивачки та її чоловіка, [PERSON] , переїхала [PERSON] . З того часу свекруха жила в цьому будинку. В них була спільна родина. [PERSON] була похилого віку, хворіла, не могла сама доглядати за собою. [PERSON] піклувалась про неї, готувала їжу, прибирала, лікувала та таке інше. Коли свекруха померла позивач ховала її. Їнших родичів у померлої ніколи не бачила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [INFO] померла [PERSON] , про що в книзі записів реєстрації громадянського стану Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 07 листопада 2017 року було зроблено відповідний актовий запис № 130 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Після її смерті залишилось спадкове майно. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39373526 від 19.06.2015 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.06.2015 року № 39372843 [PERSON] є власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, кадастровий № [NUMBER] (а.с. 8 - 9). Згідно з довідкою начальника Нововодолазького відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Харківського приміського об?єднаного управління ПФУ Харківської області № 4615-02-08/44 від 15.08.2018 року недоодержана пенсія [PERSON] , яка померла [INFO] становить 4086,01 грн(а.с.10). 26.04.2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Новоовдолазького районного нотаріального округу Крючкової Л.А. з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Із витягу зі Спадкового реєстру № 51719536 вбачається, 26.04.2018 року приватним нотаріусом Крючковою Л. А. була заведена спадкова справа № 62338523 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 7). Постановою приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Крючкової Л. А. від 19.07.2018 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання спадкоємців однією сім`єю (а. с. 6). Під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи№ 68/2018 від 26.04.2018 року, заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л.А., що містить зокрема, заяву [PERSON] , від 26 квітня 2018 року про прийняття спадщини; свідоцтво про смерть [PERSON] ; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); інформаційну довідку від 26.04.2018 року зі спадкового реєстру, відповідно до якого спадкова справа [PERSON] відсутня; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.04.2018 року; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, відповідно до якої заповіти чи спадкові договори сладені [PERSON] відсутні; заповіт, посвідчений 10.12.1996 року секретарем виконавчого комітету Старовірівської сільської Ради Народних депутатів Нововодолазького району Харківської області, яким [PERSON] заповіла все майно, яке буде належати на день її смерті [PERSON] ; свідоцтво про смерть [PERSON] ; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] ; запит приватного нотаріуса Крючкової Л. А., щодо місця проживання [PERSON] ; відповідь відділу (ЦНАП) Нововодолазької селищної ради, відповідно до якого [PERSON] на день смерті проживала з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заява [PERSON] від 19.07.2018 року, відповідно до якої просить надати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку та суму недоотриманої пенсії; постанову від 19.07.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (а.с. 65-82). Позивач [PERSON] просила встановити факт постійного проживання з [PERSON] однією сімєю не менш як п`ять років (7 років) до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] (51а). Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Приписами ч. 1 ст. 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами ч. 2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови № 5 Пленуму Верховного суду від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Статті 1261- 1263 ЦК України встановлюють порядок спадкування спадкоємцями першої, другої та третьої черги. За ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Саме від факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини в даному випадку залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав позивача. З урахуванням роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги можуть належати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів реєстрації громадянського стану Парасковійським сільським ЗАГСом зроблено відповідний актовий запис № 15 та видано свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 22 березня 1964 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що в книзі записів реєстрації громадянського стану Парасковійським сільським ЗАГС Красноградського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 4. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с. 19). З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 24 жовтня 1981 року Нововодолазьким районним ЗАГС Харківської області вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що в книзі записів реєстрації громадянського стану було зроблено відповідний актовий запис № 184. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с. 19). В 2010 році позивач разом з чоловіком забрали мешкати до себе в будинок спадкодавця, бо та вже була особою похилого віку і потребувала стороннього догляду та допомоги. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були однією родиною. Разом мешкали, спілкувались, докладали зусиль для створення спільного побуту, допомагали одне одному. [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі записів реєстрації громадянського стану 12 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області було зроблено відповідний актовий запис № 14 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати разом однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки до дня смерті спадкодавця. Наявність сімейних відносин проявлялась не тільки у спільному проживанні, а й у спільному побуті, який передбачає не тільки придбання продуктів харчування, одягу, ремонт оселі, а також відпочинок, спілкування, взаємодопомога. Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили зазначені обставини. Після смерті [PERSON] позивач здійснювала поховання. Отже, в період з 2010 року до часу відкриття спадщини, а саме до [INFO] , [PERSON] та [PERSON] мешкали однією сім?єю з, за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Підпункт 4.1 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 закріплює, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. В підпункті 4.4 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного порядку передбачено, що факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Таким чином, вимоги позивача про встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менш як п`ять років (7 років) до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] ), підлягають задоволенню. З приводу вимог позивача про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] за померлою [PERSON] за принципом спільного постійного [PERSON] за померлою [PERSON] за принципом спільного постійного проживання однією сімєю не менш як п`ять років (7 років) до часу відкриття спадщини, суд вважає за потрібне вказати наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] померла [INFO] , тобто спадщина відкрилась [INFO] . На виконання вимог ст. 1269 ЦК України, позивач, у шестимісячний строк, а саме, 26.04.2018 року, подала до нотаріальної контори Нововодолазького районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Вказана заява була прийнята і як наслідок, 26.04.2018 року приватним нотаріусом Крючковою Л. А. була заведена спадкова справа № 62338523 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 7). Тобто, вимоги про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] за померлою [PERSON] за принципом спільного постійного проживання однією сімєю не менш як п`ять років (7 років) до часу відкриття спадщини, є зайвими, бо спірні правовідносини з питання прийняття спадщини відсутні, бо позивач прийняла спадщину саме шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, становлення факту прийняття спадщини [PERSON] за померлою [PERSON] за принципом спільного постійного проживання однією сімєю не менш як п`ять років (7 років) до часу відкриття спадщини, не тягне за собою виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав позивача, тому, вказані вимоги є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню. Більш того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи, тоді як з домової книги для перепису громадян, проживаючих в домі [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою з 28 січня 2015 року (а.с.16). Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2 га, розташовану в Харківській області, Нововодолазького району, Просянській сільській раді, кадастровий номер [NUMBER] , вартістю 41298 грн та недоотриману пенсію у сумі 4086,01 грн за [PERSON] як спадкоємцем четвертої черги, виходячи з такого. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Приписами ст. 392 ЦК України встановлено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Глава 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 регламентує порядок видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину лише у зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Тобто, при наявності рішення суду про встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, ніщо не заважатиме позивачеві реалізувати своє право та оформити спадок, тобто отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, за зазначених обставин, суд не повинен вирішувати питання про визнання за [PERSON] права на спадщину, оскільки реалізація прав позивача має інші механізми, саме, звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Отже, суд не може заміняти органи, на які, відповідно до Закону України «Про нотаріат» покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. На підставі викладеного,

Outcome: partial