Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Банк "Юнісон" звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № SA-000163 від 17.01.2015 року у розмірі 9257,63 грн., в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 17.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №SA-000163, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 4600,00 грн. на строк з 17.01.2015 року по 17.01.2018 року та на умовах передбачених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені цим Договором. Банк свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, але відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, чим порушив свої зобов'язання за Договором, що має відображення у Розрахунку заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, в якій просить слухати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується врученням судової повістки житлово-експлуатаційній організації, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом отримані (а.с. 25). Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №SA-000163, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 4600,00 грн. на строк з 17.01.2015 року по 17.01.2018 року та на умовах передбачених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені цим Договором (а.с. 4-12). Згідно п. 1.1 Кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту - 17.01.2018 року. Пунктом 1.3 Кредитного договору, передбачено, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 10,00% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 2.1.1 Кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 2.2 цього Договору та інших платежів передбачених цим договором, шляхом здійснення фіксованих платежів кожного місяця 17 числа починаючи з 17 лютого 2015 року. Пунктом 7.1 Кредитного договору, передбачено, за порушення терміну сплати ануїтентних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, в тому числі за день погашення простроченої заборгованості. Згідно п. 7.2 Кредитного договору, за невиконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100,00 грн., за кожен випадок такого невиконання. Публічне акціонерне товариство "Банк "Юнісон" належним чином виконало свої зобов'язання за Кредитним договором № SA-000163 від 17.01.2015 року, видавши [PERSON] кредит у сумі 4600,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру №101421 від 17.01.2015 року (а.с.17). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] надсилалася вимога про сплату заборгованості по кредиту, попередження про передачу кредиту до спеціалізованої компанії по стягненню прострочених та проблемних кредитів №544/17 від 03.06.2015 року, яка була залишена без задоволення (а.с.15-16). [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за Кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором № SA-000163 від 17.01.2015 року, станом на 15.02.2016 року, складає 9257,63 грн. (а.с. 19). Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного кредитного договору виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а останній зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. орушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved