Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.09.2014 року о 17:10, [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], на регульованому перехресті вулиць Солом'янська -Волгоградська в м. Києві, розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, не надав переваги автомобілю марки «ЗАЗ-Віда», д.н.з. [NUMBER], що рухався в зустрічному напрямку прямо і допустив зіткнення з ним, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Зазначає, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року водія [PERSON] за фактом скоєння вищезазначеної ДТП було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «ЗАЗ-Віда», що на праві приватної власності належить [PERSON], яким на час ДТП, керував водій [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ВАТ НАСК «ОРАНТА», на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів терміном дії з 14.05.2014 року по 13.05.2015 року. Вказує, що згідно звіту № 710 про оцінку колісного транспортного засобу від 16.09.2014 року вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки «ЗАЗ-Віва» з урахуванням відновлюваного ремонту становить 10 359, 25 гривень. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП [PERSON] відшкодована не була. У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля марки «ЗАЗ-Віва» [PERSON] звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою. Крім того, зазначив, що відповідач на момент скоєння вищезазначеної ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначає, що у зв'язку з настанням події, передбаченої пп. а) п.41.1 ст.41 Закону України № 1961, МТСБУ 29.10.2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 8 632, 71 грн., та ФОП «[PERSON]» за послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів 712 грн. у зв'язку з чим МТСБУ виконало покладену на нього Законом № 1961 обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій особі з вини власника транспортного засобу, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи те, що відповідачем у добровільному порядку витрати понесені позивачем не відшкодовані, позивач змушений був звернутись до суду з даною позовною заявою та просить стягнути з відповідача в порядку регресу 9 344, 71 грн. У судове засідання 13.04.2015 року представник позивача не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак останнім до суду подано заяву, у якій позов він підтримав та просив його задоволити повністю з підстав, викладених у ньому, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, тому суд з урахуванням положень п. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У ст.57 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 41 цього ж закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що 05.09.2014 року о 17:10, [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], на регульованому перехресті вулиць Солом'янська -Волгоградська в м. Києві, розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, не надав переваги автомобілю марки «ЗАЗ-Віда», д.н.з. [NUMBER], що рухався в зустрічному напрямку прямо і допустив зіткнення з ним, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року водія [PERSON] за фактом скоєння вищезазначеної ДТП було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Встановлено, що у результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «ЗАЗ-Віда», що на праві приватної власності належить [PERSON], яким на час ДТП, керував водій [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ВАТ НАСК «ОРАНТА», на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів терміном дії з 14.05.2014 року по 13.05.2015 року. Згідно звіту № 710 складеного ФОП [PERSON] про оцінку колісного транспортного засобу від 16.09.2014 року вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки «ЗАЗ-Віда» з урахуванням відновлюваного ремонту становить 10 359, 25 гривень. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП [PERSON] відшкодована не була. У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля марки «ЗАЗ-Віда» [PERSON] звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою. Відповідач на момент скоєння вищезазначеної ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з настанням події, передбаченої пп. а) п.41.1 ст.41 Закону України № 1961, МТСБУ 29.10.2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 8 632, 71 грн., та ФОП «[PERSON]» за послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів 712 грн. у зв'язку з чим МТСБУ виконало покладену на нього Законом № 1961 обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій особі з вини власника транспортного засобу, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що договірні зобов'язання між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем відсутні. Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України № 1961 від 01.07.2004 року, який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно з пп. а) п. 41.1 ст. 41 вищезазначеного Закону України № 1961, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, зазначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України № 1961 МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб підчас ДТП. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки МТСБУ виконало покладену на нього Законом України № 1961 обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій особі з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9 344, 71 грн. знайшли своє доведення в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 378,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 38, 41, 39, 49 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та

Outcome: approved