Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

06.03.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором кредиту, покликаючись на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 26.02.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6562,21 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами та Правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Погашення заборгованості здійснюється з «1» по «25» число кожного місяця. Позивач зазначає, що відповідач не надала своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також іншими витратами відповідно до умов договору, що знайшло відображення в розрахунку заборгованості за договором. Наслідком порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з порушенням зобов'язань станом на 16.02.2017 року відповідач має заборгованість за кредитним договором 18319,85 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 6562,21 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 3566,55 грн., заборгованість за пенею та комісією 7349,44 грн., штраф згідно п.2.2 Генеральної угоди 841,65 грн., тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 26.02.2014 р. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 цієї статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина перша статті 1055 ЦК України визначає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що 26.02.2014 року відповідач [PERSON] підписала «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку». З копії наданої позивачем згаданої анкети-заяви встановлено, що відповідач зазначила бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Унівесальна»/GOLD 10000 грн. Із надрукованого в анкеті-заяві тесту вбачається, що [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що подана нею заява разом із Памяткою клієнта, "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами " складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Додані позивачем до позовної заяви «Генеральное соглашение», «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг», п.2.1.1.5.5. яких визначає обовязок позичальника погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; п.2.1.1.7.6 передбачає обовязок позичальника сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, - не містять підпису відповідача. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.02.2014 року, укладеним між Приватбанком та клієнтом [PERSON], станом на 16.02.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 18319,85 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 6562,21 грн., заборгованості за несплаченими процентами 3566,55 грн., нарахованої комісії 7349,44 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 841,65 грн. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Судом не встановлено належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг", витяг з яких доданий до позовної заяви, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та брала на себе зобовязання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту. Враховуючи, що загальний розмір заборгованості відповідача складає 18319,85 грн., в т.ч. сума заборгованості за кредитом 6562,21 грн., а розмір неустойки (пені) 7349,44 грн., що значно перевищує основну суму боргу, суд вважає, що розмір несплаченої неустойки (пені) за кредитом слід зменшити та визначити сумою 6562,21 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 6562,21 грн., заборгованість за процентами в розмірі 3566,55 грн. та заборгованість за пенею в розмірі 6562,21 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial