Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", 29 листопада 2017 року звернувся до суду із цим позовом та просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість по кредитному договору №б/н від 25 квітня 2012 року, укладеному між учасниками справи на загальну суму 14945 грн. 63 коп., і судові витрати по справі у розмірі 1600 гривень. В позовній заяві представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25 квітня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, свої зобовязання [PERSON] належним чином не виконує, зокрема вчасно не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, що призвело до спричинення позивачеві матеріальних збитків, розмір яких станом на 31 жовтня 2017 року має заборгованість перед Банком - 14945 грн. 63 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом 495 грн. 15 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 10262 грн. 59 коп., заборгованість за пенею та комісією 3000 грн. 00 коп., штраф 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), штраф 687 грн. 89 коп. (процентна складова). Вказані кошти, а також сплачені судові витрати просив стягнути з відповідача та розглянути справу без участі представника позивача. \~\~ Як встановлено судом позичальник [PERSON] помер 12 січня 2017 року, після його смерті залишилася несплачена сума по кредиту, яка за підрахунком позивача станом на 31 жовтня 2017 року становить 14945,63 грн.. Згідно відповіді Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON]. Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 02 лютого 2018 року [PERSON] залучено до участі у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором як правонаступника відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Представник відповідача [PERSON]Т.(на підставі угоди та ордеру), в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що вимоги банку визнає тільки в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, а з іншими нарахуваннями не згоден, оскільки нарахування проводились після того як [PERSON] помер. Вислухавши відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-30). Відповідно до копії актового запису про смерть № 31 від 13 січня 2017 року [PERSON] помер 12 січня 2017 року (а.с.52). З розрахунку суми боргу по договору № б/н від 25 квітня 2012 року укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] вбачається, що заборгованість станом на 31 жовтня 2017 року становить 14945 грн. 63 коп., яка складається з наступного: 495 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом, 10262 грн. 59 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3000 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 687 грн. 89 коп. штрафу (процентна складова) (а.с.3-4). На запит суду Кодимською районною державною нотаріальною конторою Одеської області надано відповідь, що після смерті [PERSON], померлого 12 січня 2017 року, заведена спадкова справа, спадкоємцем останнього є [PERSON] (а.с.57). Як передбачено статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, у встановлений строк його виконання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом. Позивач нарахував відповідачу штрафні санкції відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 687 грн. 89 коп. штраф (процентна складова) та одночасно 3000 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. У зв'язку з цим штраф у сумі 500 грн. та 687 грн. 89 коп. не підлягає стягненню з відповідача, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі ст.ст.1049,1050 ЦК України,

Outcome: partial