Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

05 липня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] громади в особі Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті її батька - [PERSON], який помер 09 січня 1996 року та визнати за нею право на право на земельну ділянку (пай) площею 2,65 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в КСП "ім. Леніна" на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що 09 січня 1996 року помер батько позивача - [PERSON]. Коли нещодавно позивач звернулась до нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки виявилось, що на даний момент правовстановлюючі документи нею втрачені. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особи заперечень щодо заявлених позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 325341 від 28 липня 2015 року підтверджується, що 09 січня 1996 року у віці 65 років, в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], про що 10 січня 1996 року складено відповідний актовий запис № 3. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка (пай) площею 2,65 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в КСП "ім. Леніна" на території Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, яка належала батькові позивача згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0209835. На протязі 6 місяців після смерті батька позивач не подавала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки до смерті батька вона постійно проживала без реєстрації з ним, вони вели спільне господарство, доглядала його, після його смерті взяла на себе усі витрати по його похованню, а також до сьогоднішнього дня використовую спадкове майно за цільовим призначенням та несе усі витрати по його утриманню, тобто вступила у фактичне володіння спадковим майном протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки Управління Держгедеокадастру, надано відповідь про те, що на імя [PERSON] дійсно було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0209835 на право на земельну частку (пай), розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах вартістю 101842,85 грн., яка знаходиться в КСП «ім.Леніна» на території с.Маркуші Хмільницького району Вінницької області. Ще за життя спадкодавець забажав, щоб усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, перейшло позивачу, в звязку із чим передав їй правовстановлюючі документи. Після смерті спадкодавця крім позивача спадкоємцем також являється [PERSON] - його син (брат позивача), який спадщину не приймав та на неї не претендує, про що надав відповідну заяву. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved