Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30 вересня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого являється позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-09188-300907, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на придбання певного майна/послуг в сумі 4569 грн. 60 коп. зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 0,01% на рік, а також за ведення кредитної справи відповідач зобов'язався сплачувати плату в розмірі 1% в місяць. Кредит надався на строк 10 місяців, з кінцевим терміном повернення сплати всіх плат не пізніше ніж 29 липня 2008 року. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 19.03.2014 року виникла заборгованість в сумі 1551 грн. 51 коп., з якої 1368 грн. 69 коп. заборгованості за сумою кредиту, 0,02 грн. заборгованості за відсотками та 182 грн. 80 коп. заборгованості за комісіями. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1551 грн. 51 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Разом з позовом заявив клопотання про розгляд справи без представника позивача, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта" та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-09188-300907, згідно якого останній отримав кредит в сумі 4569 грн. 60 коп. на придбання майна (послуг) зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 0,01% на рік, на строк 10 місяців, з кінцевим терміном повернення сплати всіх плат не пізніше ніж 29 липня 2008 року (а.с. 3-5). Згідно пункту 2.9 вказаного кредитного договору, [PERSON] зобов'язався повертати кредит щомісячно частинами в розмірі 503 грн. не пізніше 30 числа кожного місяця, починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому отримано кредит. Відповідно до витягу зі статуту ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕЛЬТА БАНК», він є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", а тому до нього перейшли права та обов'язки по кредитним зобов'язанням, в тому числі і за кредитним договором №003-09188-300907, укладеним з [PERSON] (а.с. 12-13). У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань загальний борг за кредитним договором станом на 19.03.2014 року склав 1551 грн. 51 коп., з яких: 1368 грн. 69 коп. заборгованості за сумою кредиту, 0,02 грн. заборгованості за відсотками та 182 грн. 80 коп. заборгованості за комісіями, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості (а.с. 10-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з наданого платіжного доручення, позивач за подання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підлягає відшкодуванню. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 1551 грн. 51 коп. та стягнення 243 грн. 60 коп. судового збору сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, виходячи з розміру, встановленого п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved