Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

08.12.2020 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що 28.05.2018 року в м. Одеса на відбулась дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Beetle» державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2018 року винним у скоєнні ДТП визнаний відповідач [PERSON] . Згідно рахунків-фактур вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю склала 196 006 грн. 65 коп. На момент скоєння ДТП цивільно правова відповідальність власника автомобілю автомобіля «Volkswagen Beetle» була застрахована в ПАТ «СК«ВУСО». ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувало [PERSON] майнову шкоду у розмірі 196 006 грн. 65 коп грн Відповідальність відповідача була забезпечена договором (ГО) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ СК«Брокбізнес». ПАТ СК "Брокбізнес" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмірі 98 000, 00 грн. 07.09.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та позивачем укладений договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги за договором № 4977196-02-16-01 від 20.02.2018 року про добровільне страхування наземного транспорту. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 98 006,65 грн. Окрім задоволення позовних вимог позивач вважав можливим присудження судових витрат на оплату судового ззбору в розмірі 980,07 грн. та правничої допомоги - 22848,80 грн. Позивач просив вирішити спір за його відсутності на підставі наявних доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 128-130 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2018 року в м. Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу І-ВАН державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю «Volkswagen Beetle», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали пошкодження механічного характеру. Характер пошкоджень визначений актом огляду транспортного засобу. Вина відповідача [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2018 року. Постанова суду набрала законної сили. Згідно звіту про оцінку КТЗ №18/6/205/880546 від 23.06.2018 року та ремонтної калькуляції №880546 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Beetle» склала 196 006 грн. 65 коп. Власником автомобілю марки «Volkswagen Beetle» є [PERSON] , що підтвержується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ [NUMBER] . На момент скоєння ДТП цивільно правова відповідальність власника пошкодженого автомобілю була застрахована в ПАТ «СК«ВУСО» (договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/3915046 від 27.04.2018 року). ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувало [PERSON] майнову шкоду у розмірі 196 006 грн. 65 коп. Виплата підтверджується платіжними дорученнями № 14551 від 27.06.2018 року, № 14462 від 26.06.2018 року, № 14553 від 27.06.2018 року, 14552 від 27.06.2018 року, № 15888 від 16.07.2018 року, № 24367 від 31.10.2018 року. Відповідальність відповідача була забезпечена договором (ГО) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ СК «Брокбізнес». ПрАТ СК "Брокбізнес" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмірі 98 000, 00 грн. 07.09.2020 року між ПАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем « [PERSON] » укладено договір №07/09/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого, первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору. Позивач як новий кредитор отримав право вимоги на відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 6214272-02-16-01 від 14.11.2018 року про добровільне страхування наземного транспорту. Позивач направив відповідачу вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу , що підтвержується відповідною вимогою № 00723-02 від 16.09.2020 року. Вимога відповідачем не виконана. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. З ст. 20 ЗУ "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. В порядку ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Прі страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За ч.І ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Після виконання особою, що не завдавала шкоди свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). При таких обставинах, враховуючи вчинені страховою компанією в порядку ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дії по виплаті страхового відшкодування потерпілій особі за відповідача, який є винним у вчиненні ДТП, суд вважає позовні вимоги ФОП « [PERSON] » до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу обґрунтованими, доведеними в процесі розгляду справи. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: -договір про надання правової (правничої) допомоги № 07 від 08.09.2020 року; -додаткова угода № 3 /Акт приймання - передачі правової (правничої) допомоги від 26.10.2020 року. При вирішенні питання про присудження витрат на правничу допомогу суд враховує також думку Верховного Суду, зокрема по справі 20190801 № 915/237/18, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved