Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 28 червня 2009 року вона придбала будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON]. Пізніше цей договір купівлі-продажу будинку був визнаний судом дійсним. 10 грудня 2009 року на вказаний будинок, як на власність [PERSON], постановою державного виконавця ВДВС Старобільського РУЮ накладений арешт, який 23.12.2009 року був зареєстрований в держреєстрі заборон відчуження нерухомого майна за [NUMBER]. Тому просить суд зняти арешт з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі та участі позивача. У судове засідання представник відповідача ВДВС Старобільського РУЮ [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05.11.2013 року (справа № 431/2705/13-ц) за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, [ADDRESS]. Рішення набрало чинності. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на будинок, розташований за адресою: Луганська область, [ADDRESS] було накладено арешт. Відповідно до копії повідомлення ВДВС Старобільського РУЮ стосовно арешту на будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рамках виконавчого провадження [NUMBER] від 10.12.2009 року, було встановлено, що арешт на будинок накладався згідно ухвали про забезпечення позову № 2-з-97 виданої 09.12.2009 року Старобільським районним судом, де власником будинку вказувалась [PERSON] та [PERSON] за позовом КС "Агро-Кредит". Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно із ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. Ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріпляє, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру… Ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно до ч.6 ст.154 ЦПК України вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання рішення законної сили. Оскільки відпали підстави для забезпечення позову, заходи забезпечення позову необхідно відмінити. З урахуванням вищевикладеного суд позов задовольняє в повному обсязі. На підставі Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 10-11, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved