Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON]звернувся до Кам»янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на боці позивача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказуючи, що 15 листопада 2015 року, близько 17-30 години, [PERSON] керуючи автомобілем марки «ЗІЛ 45022», державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] у порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням в результаті чого скоїв наїзд на припаркований біля будинку № 99 в с. Нововодяне, вул.. Чкалова, К-Дніпровський район, автомобіль «Хюндай» Н 100, р/н АР 5812АМ, який належить йому на праві приватної власності. Постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП, та притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,0 грн. в дохід держави. Крім цього, Постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України зазначеної ДТП, та притягнуто до адміністративного покарання у вигляді штрафу в сумі 3400,0 грн. При скоєнні даного ДТП автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком експерта-товарознавця від 19 жовтня 2016 року, величина матеріальних збитків, завданих його автомобілю становить 92010 грн. 46 копійок, вартість проведення цієї експертизи становить 900 гривень, витрати на правову допомогу складають 1000 гривень. Внаслідок цього ДТП позивачу також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв'язків та певним психологічним ударом. Також позивач був змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин, і внаслідок відсутності таких, його автомобіль залишається не відремонтований. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 3000,0 грн. Просить стягнути солідарно з [PERSON] [INFO] та [PERSON] на його користь грошові кошти у сумі 42010,46 гривень у відшкодування завданої мені матеріальної шкоди, кошти у сумі 3000,0 грн. на відшкодування завданої мені моральної шкоди, витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого моєму автомобілю у сумі 900,0 грн., 1000,0 грн. витрати на правову допомогу, а всього стягнути з відповідачів грошові кошти на суму 46910,46 гривень та судові витрати у сумі 551,20 грн. .В судовому засіданні позивач [PERSON] обставини викладені в позовній заяві підтвердив в повному обсязі, позовні вимоги підтримав. Просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково вважає, а саме визнає понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн., в іншій частині вимоги не визнає, так як розмір спричиненої матеріальної шкоди не відповідає наявним пошкодженням автомобіля, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В подальшому відповідач [PERSON] в судове засідання не з"являвся, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про що в матеріалах мається поштове повідомлення про отримання судової повістки. В судове засідання відповідач [PERSON]не з"явився на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, за участю його представника - адвоката [PERSON], що діє на підставі угоди. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі, просить суд відмовити у їх задоволенні. В судовому засіданні представника відповідача [PERSON]- адвоката [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, суду пояснив, що [PERSON] не є власником автомобіля [NUMBER]. що підтверджується копією про реєстрацію даного транспортного засобу. А тому, позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. Виходячи з обставин викладених у позовній заяві, особою яка завдала матеріальної та моральної шкоди позивачу є - [PERSON], так як саме під його керуванням перебував транспортний засіб (джерело підвищеної небезпеки) яким було пошкоджено транспортний засіб позивача. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В подальшому представник відповідача просив суд розгляд справи проводити за його відсутністю. В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на боці позивача: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» не з"явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення про отримання судової повістки. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача [PERSON]- адвоката [PERSON], дослідивши у судовому засіданні матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Правовідносини які склались між позивачем та відповідачами є цивільно правовими правовідносинами, які регулюються нормами Цивільного Кодексу України. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Хюндай Н100 держномер АР 5812АМ. Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ЯТС № 175540 [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль «Хюндай» Н100 р/н АР 5812АМ, який належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, що призвело до пошкодження транспортного засобу Хюндай Н100 р/н АР 5812АМ. Відповідно до постанови судді Кам"янсько-Дніпровського районного суду від 14.12.2015 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 8). Постанова судді Кам"янсько-Дніпровського районного суду від 14.12.2015 року набрала законної сили 25.12.2015 року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки їй особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду з питань, чи мали місце її та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку судового експерта [PERSON] № 2717 від 19.10.2016р. був визначен матеріальний збиток нанесений власнику автомобіля Хюндай Н100 р/н АР 5812АМ. в сумі 92 010 грн. 46 коп. (а.с.17-23). Позивачем також були понесені витрати на оплату автотоварознавчого дослідження 900,0 грн. про що свідчать відповідна квитанція (а.с. 16). Відповідно прийнятого рішення ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" нарахувала [PERSON] страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. (а.с.11). Як вбачається з виписки карткового рахунку [PERSON] отримав на свій картковий рахунок 13.01.2016р. страхові відшкодування за договором № 009029/4430/4131762 від 29.02205р. в сумі 50 000 грн. (а.с.24). Відповідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з обставин викладених у позовній заяві, особою яка завдала матеріальної та моральної шкоди позивачу є - [PERSON], так як саме під його керуванням перебував транспортний засіб (джерело підвищеної небезпеки) яким було пошкоджено транспортний засіб позивача. Разом з цим, посилання позивача на ч. 1 ст. 1187 ЦК України є безпідставним, оскільки, шкода, була завдана внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки (транспортного засобу «ЗІЛ 45022» д/н [NUMBER] та транспортного засобу «Хюндай» Н 100 р/н АР 5812АМ). Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тобто, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Згідно п.п. 4,6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Тому, незалежно від того, хто саме є власником автомобіля [NUMBER], завдана шкода має відшкодовуватись тільки особою, що її завдала, а саме [PERSON]. Таким чином , вимоги позивача [PERSON] щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригодиз відповідача [PERSON] є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст.. 60 ЦПК України сторона повинна довести суду ті обставини на які вона посилається як в підтвердження своїх позовних вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів в підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог позивача, а саме розміру спричиненої матеріальної шкоди. Виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги позивача, щодо стягнення майнової шкоди в сумі 42910 грн. 46 коп. підлягають задоволенню з подальшим стягненням з відповідача [PERSON]. Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Встановлені в судовому засіданні обставини, свідчать про те, що в наслідок скоєння ДТП була заподіяна шкода майну позивача з боку відповідача, що потягнуло за собою моральні переживання та незручності, [PERSON] вимушений звертатись до судових органів за захистом порушених прав. При цьому суд бере до уваги душевні страждання позивача. У звязку з такими значними переживаннями та душевними стражданнями, ступеня вини відповідача, виходячи з принципів розумності суд вважає, що вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди в сумі 3000,0 грн. підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача задовольняються, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі, не підлягають доказиванію. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав вимогу позивача щодо стягнення понесених ним витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. Таким чином суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial