Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

01.06.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість у розмірі 153000 грн. станом на 05.03.2020 за Кредитним договором № 237101-CRED від 04.07.2008, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом. А також позивач просив стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (далі - відповідач-1) 04.07.2008 уклали Кредитний договір № 237101- CRED, згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу-1 кредит у розмірі 27000 грн. на термін до 25.12.2008, а відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач-1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «Пприватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 27000 грн. В порушення умов Кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 05.03.2020 має заборгованість у розмірі 153000 грн., яка складається з наступного: 1) 27000 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 2) 178443 грн. 57 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2010, яким з відповідачів на користь позивача АТ КБ "Приватбанк" солідарно стягнено суму заборгованості, яка складала 55315 грн. 75 коп., з яких: 27000 грн. - заборгованість за кредитом; 25443 грн. 57 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина) ; 2622 грн. 18 коп. - штраф (процентна складова). Різниця становить 153000 грн., яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 153000 грн. В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № 237101-CRED між АТ КБ «Приватбанк» та нижче вказаними фізичними особами було укладено: 1) Договір поруки - з поручителем [PERSON] (далі - відповідач-2) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача-1; 2) Договір поруки - з поручителем [PERSON] (далі - відповідач-3) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором відповідача-1. Відповідно до вимог ст. ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме пункту 5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Кредитним договором № 237101-CRED. Згідно з пунктом 6 Договору поруки поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. [PERSON] також погашення заборгованості не здійснює у зв`язку з чим АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 06.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 24.07.2020. У зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці 24.07.2020 справа не розглядалась та розгляд справи було призначено на 05.08.2020. 05.08.2020, 01.10.2020 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено. 08.10.2020 належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Міроєвський Є.Є. в позовній заяві просив судовий розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не повідомили про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавали. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, які повідомлялися про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від яких не надійшло заяв про судовий розгляд за їх відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.10.2020 відбувся перехід до заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2008 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 237101- CRED, за умовами якого позивач за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику ( [PERSON] ) терміновий кредит в розмірі, зазначеному в п. 1.3. цього Договору, шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № [NUMBER] , відкритий Приватбанком для Позичальника згідно договору № 237101-СARD від 04.07.2008 р. (далі по тексту - картрахунок) в дату укладення даного Договору, а Позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит, сплатити проценти, штрафи, пені та винагороди в строки і в обсязі, встановлені цим Договором, а також виконати інші зобов`язання згідно з цим Договором в повному обсязі. Сума кредиту становила 27000 грн., строк повного повернення кредиту визначено до 25.12.2008, відповідно до Графіку. Кредит видано на споживчі цілі. Розділом 2 Кредитного договору № 237101- CRED від 04.07.2008 визначені права та обов`язки сторін, зокрема, відповідно до п. 2.2. Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, зазначені в п. 1.5. даного Договору; Сплатити проценти за користування кредитом відповідно до Графіку і п.п. 2.3.8., 2.3.9., 3.1, 3.2., 3.3. даного Договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом провести не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; Проводити погашення кредиту в порядку і строки згідно Графіка погашення кредиту і відсотків, наведеного в Додатку №1, який є невід`ємною частиною даного Договору; Сплатити Банку винагороду відповідно до п. 3.5. і п.2.4.1. даного Договору; Погасити заборгованість за кредитом в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, винагороди та неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні Банку, передбаченому п. 2.3.1. даного Договору (а.с. 17-21, 22, 23-24). З метою забезпечення повернення кредиту 04.08.2008 між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] , [PERSON] було укладено Договору поруки, відповідно до яких предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання [PERSON] (далі - Боржник) своїх обов`язків за Кредитним договором № 237101- СRED від 04.07.2008 р., згідно якому Кредитор надав Боржнику кредит в сумі 27000 грн., а Боржник зобов`язаний повернути кредит в строк по 25 грудня 2008 р. згідно графіку погашення кредиту та відсотків (Додаток до Кредитного договору), сплачувати за його користування 30% річних в дату сплати процентів, згідно графіку погашення кредиту та відсотків, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати 60% річних в дату сплати процентів, зазначену вище, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обов`язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель з умовами Кредитного договору ознайомлений. У випадку невиконання Боржником обов`язків за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання Боржником якого-небудь обов`язку, передбаченого п. 1 цього Договору Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов`язку. Останній зобов`язаний виконати обов`язок(ки), зазначений в письмовій вимозі, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору (а.с. 25, 26). Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2010 з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно стягнено на користь позивача АТ КБ "Приватбанк" суму заборгованості, яка складала 55315 грн. 75 коп., з яких: 27000 грн. - заборгованість за кредитом; 25443 грн. 57 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина) ; 2622 грн. 18 коп. - штраф (процентна складова), а також судові витрати по справі (а.с. 8-10). Згідно Розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 237101- СRED від 04.07.2008, наданому позивачем, станом на 05.03.2020 за [PERSON] мається заборгованість - 205443 грн. 57 коп., яка складається з наступного: 27000 грн. - заборгованість за кредитом; 178443 грн. 57 коп. - заборгованість по процентам. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2010, а саме 27000 грн. - заборгованість за кредитом; 25443 грн. 57 коп. - заборгованість по процентам. Залишок заборгованості за кредитом (різниця заборгованості та стягненої суми) становить 153000 грн. - заборгованість по процентам (а.с. 11). За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 Цивільного кодексу України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно положень статей 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, а не у вигляді стягнення процентів. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), а також узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 18.09.2019 по справі № 387/1133/15-ц. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки у 2010 році кредитор використав право вимагати повернення усієї суми кредиту, то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти, пеню та комісію за кредитом припинилося. Вимоги про стягнення коштів на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України позивачем не заявлено. За таких обставин, позовна заява АТ КБ "Приватбанк" є безпідставною та не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у разі відмови у позові.

Outcome: dismissed