Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом, яким просила стягнути із [PERSON] на її користь 28 398, 50 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1000 , 00 грн. -вартості за проведення експертної оцінки та 551,20 грн. внесеного судового збору. Вимоги мотивувала тим, що 19.12.2015 року приблизно о 17 год. 20 хв. в м. Кіровограді по вулиці Пацаєва сталася ДТП за участі відповідача та належного їй на праві власності автомобіля « Hyundai Tucson», р.н.[NUMBER], яким керував [PERSON] Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.03.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП, та у зв»язку із закінченням строків , передбачених ст. 38 КУпАП провадження було закрито. 29.12.2015 року , вона, як власник автомобіля , якому було спричинено механічні пошкодження провела незалежну оцінку вартості її майна , та згідо звіту про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту становить 78 051, 02 грн. Разом з цим, 25.04.2016 року ПрАТ Страхова компанія "ПЗУ Україна" перерахувала на її рахунок кошти у розмірі 49 652, 43 грн. за пошкоджений автомобіль, проте сума значно менша, ніж розмір заподіяного їй матеріального збитку за пошкоджений відповідачем автомобіль . З посиланням на ст.1194 ЦК України, позивачка просить стягнути із відповідача , тобто виної особи за пошкоджений їй автомобіль, кошти в розмірі 28 398,59 грн., які їй не покрила страхова компанія та 1000,00 грн. за проведення оцінки вартості автомобіля. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся по відомому місцю його реєстрації через відповідну житлово-експлуатаційну організацію, що не суперечить ч.3 ст.76 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- ПрАТ Страхова компанія "ПЗУ Україна" , її представник в судове засідання також не з»явився, повідомлявся належно, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності , зазначивши при цьому, що страховою компанією також було проведено оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу , складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування , на підставі яких позивачці проведено виплату у розмірі 50 000 грн., тобто у межах ліміту їх відповідаль . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав. Судом з»ясовано, що [PERSON], 19.12.2015 року приблизно о 17 год. 20 хв. в м. Кіровограді на вул.Пацаєва, керуючи автомобілем «ВАЗ-2114», реєстраційний номер [NUMBER], не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду не подав сигнал про намір повороту ліворуч, та допустив зіткнення з автомобілем « Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який їхав попереду та виконав лівий поворот . Власником автомобіля « Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON], що підтверджено наданою копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 53). Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.03.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП, та у зв»язку із закінченням строків , передбачених ст. 38 КУпАП провадження було закрито ( а.с. 6-9). Відповідно до звіту №1 про оцінку транспортного засобу марки « Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], з визначення вартості матеріального збитку, складеного 05.01.2016 року субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки « Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], станом на 29.12.2015 року внаслідок ДТП становить - 78 051,02 грн.(а. с. 10-19). Разом з цим, цивільно-правова відповідальність [PERSON], який був власником автомобіля «ВАЗ-2114», реєстраційний номер [NUMBER] , та яким керував відповідач, була застрахована, що підтверджується полісом №АІ/8881041 від 13.11.2015 року обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ Страхова компанія "ПЗУ Україна" , строк дії якого становить з 15.11.2015 року до 14.11.2016 року, включно. Страхова сума на одного потерпілого згідно п. 4 поліса за шкоду заподіяну майну складає 50 000, 00 грн. . Згідно платіжного доручення №41533 від 19.04.2016 року ПрАТ Страхова компанія "ПЗУ Україна" провела виплату позивачці страхового відшкодування по договору №АІ/8881041 від 13.11.2015 року та остання отримала 25.04.2016 року - 49 652, 43 грн. страхового відшкодування . За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України, прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення в порядку глави 3 розділу V ЦПК України у справі № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року та відповідно доч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм. Таким чином, суд вважає, що оскільки саме з вини відповідача заподіяно шкоду, а коштів сплачених страховою компанією недостатньо, то саме різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням ) має відшкодувати [PERSON] . Наданий звіт №1 про оцінку автомобіля марки « Hyundai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER] з визначення вартості матеріального збитку проведений на замовлення позивача, стороною відповідача в ході розгляду справи не спростований належними та допустимими доказами як того вимагають положення ст. ст. 10,60 ЦПК України, а отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає - 28 398, 50 грн. (78 051,02 грн. - 49 652,43 грн.) різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням ) та 1000,00 грн. послуг оцінювача . Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати ( а.с. 1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved