Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] без реєстрації шлюбу в період з 14.02.2002р. по 08.03.2005р., визнання права спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та виділення [PERSON] в приватну власність ? частини квартири [ADDRESS]. Позов обґрунтовується тим, що із 08.03.2005р. позивач та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. Однак із 14.02.2002р. [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім'єю в належній позивачу квартирі [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, набували у спільну власність майно, разом виховували та забезпечували дочку позивача. За їхнім спільним рішенням сімейні стосунки та спільне проживання не потребували юридичної фіксації або оформлення шляхом реєстрації шлюбу. 21.06.2002р. [PERSON] спільно з [PERSON] придбали спірну квартиру [ADDRESS] за 35000 грн. За спільним позивача та [PERSON] рішенням, останній здійснив оформлення і підписав договір купівлі-продажу квартири. На купівлю і облаштування квартири позивачем та [PERSON] витрачено було зароблені спільно і взяті в позику кошти в сумі 9200 доларів США, а також інші спільні, зароблені та заощаджені кошти. З яких: 2100 доларів США - власні кошти позивача, виручені від продажу гаража та отриманого в спадок будинку; 1900 доларів США - кошти [PERSON], а 5000 доларів США вони взяли в позику у [PERSON], якому в жовтні 2007р. повернули позичене. Облаштувавши квартиру, в січні 2005р. вони в неї вселилися. [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер та відкрилась спадщина на належне йому майно. Враховуючи, що на час придбання квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, позивач, з метою прийняття спадщини, зверталася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем, однак заява була залишена без розгляду, так як дочка спадкодавця [PERSON] заперечувала факт спільного проживання однією сім'єю позивача із спадкодавцем та факт належності останньому спільно із [PERSON] квартири [ADDRESS]. Позивач приводить нормативне обґрунтування своїх вимог. Виходить [PERSON] з того, що спірна квартира [ADDRESS] придбана та облаштована для спільного проживання із залученням як її коштів так і коштів спадкодавця. Позичені кошти разом із [PERSON] вони повернули, відкладаючи із заробітних плат. Спільний бюджет не розділяли. Тому вважає, що її та спадкодавця частки у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги. З її пояснень слідує, що після розірвання шлюбу [PERSON] із першою дружиною - [PERSON], починаючи із кінця 2001р. позивач із спадкодавцем стали спільно проживати однією сім'єю у квартирі, належній [PERSON] Жили між собою добре, все було спільне. [PERSON] був головою сім'ї. Шлюбу не реєстрували, оскільки позивачу це було не важливо, а більшу вагу приділяли своїм відносинам. Позивач із [PERSON] знайшли для купівля квартиру [ADDRESS], ціна якої була 9200доларів США. [PERSON] мав заощадження 2100 доларів США, позивач продала квартиру (частину будинку), отриману в спадок від матері, та власний гараж і зазначені кошти були вкладені в придбання квартири. Крім того, [PERSON] для купівлі квартири ще позичив 5000 доларів США, а для повернення суми позики вони спільно накопичували кошти з власних зарплат і в 2007р. повернули борг одним платежем. За спільні кошти проводився також ремонт в квартирі [ADDRESS] і в 2005р. вони вселилися до зазначеної квартири. [PERSON] просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в своїх поясненнях доводив про наявність підстав для задоволення позову, оскільки квартира [ADDRESS] придбана за частину коштів [PERSON], частину коштів [PERSON] та частину коштів позичених, а позика повернута була із їхніх спільних коштів. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] позовних вимог не визнав повністю. Дав суду пояснення, що за змістом аналогічні письмовим запереченням на позов. Заперечення проти позову зводяться до того, що як до розірвання шлюбу із першою дружиною, так і деякий час після розірвання шлюбу, приблизно до 2003р., [PERSON] продовжував проживати у власній квартирі [ADDRESS]. 21.06.2002р. [PERSON] за власні заощадження, маючи додатково кошти від продажу земельної ділянки, придбав собі квартиру [ADDRESS], зробив у ній ремонт та вселився туди один. Заперечує представник, що було спільне рішення позивача і [PERSON] про придбання квартири та оформлення договору купівлі-продажу тільки на останнього, оскільки спадкодавець купив квартиру [ADDRESS] за власні кошти. Вважає, що відносини [PERSON] і [PERSON] не можна визнати як сімейні в період з листопада 2001р. по 08 березня 2005р., а також немає підстав для визнання спільною сумісною власністю квартири [ADDRESS]. Відповідачі в судове засідання для розгляду справи не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши показання свідків та інші докази у справі приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Судом встановлено, що шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано згідно рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19.11.2001р. та 14.02.2002р. зареєстровано розірвання шлюбу в органах РАЦСу. Це сторонами не оспорюється. Згідно із договором купівлі-продажу від 21.06.2002р. [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] за 35000 грн. 08.03.2005р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про одруження. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] заявили нотаріусу про відмову від прийняття ними належної частки спадщини на користь дочки спадкодавця - [PERSON] Із показань свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] та [PERSON] стали спільно проживати після 2000р. в квартирі позивача в м-ні Будівельників у м.Кузнецовську. В 2001-2002р.р. свідок зо три рази возив їх до квартири [ADDRESS], підвозив також матеріали. За чиї кошти була придбана квартира [ADDRESS] свідок не цікавився. [PERSON] говорив, що позичив гроші на купівлю і ремонт квартири. За декілька місяців перед купівлею квартири [ADDRESS] [PERSON] купив у [PERSON] ? частину будинку за 1500 доларів США та в 2001р. нею був проданий гараж. Свідку не відомо за яку ціну була придбана квартира [ADDRESS] та скільки коштів було вкладено [PERSON] в придбання зазначеної квартири. Свідок [PERSON] показував, що приблизно у 2001-2002р.р. [PERSON] почав проживати із [PERSON] [PERSON] говорив, що відчуває себе приймаком і розповів, що купив квартиру. Про обставини купівлі квартири свідку нічого не відомо. В своїх показаннях свідки [PERSON], [PERSON] підтверджували спільне проживання [PERSON] з [PERSON] з 2001р. Щодо обставин спільності їх бюджету свідкам не відомо. Свідок [PERSON] також зазначала, що квартира [ADDRESS] була придбана за 5-6 тисяч доларів. Чи надавала [PERSON] кошти на купівлю квартири свідок не знає, але підтверджує, що разом погашали взяту позику на купівлю квартири. Скільки грошей позивача витрачено на погашення позики, свідку не відомо. Показаннями свідка [PERSON] підтверджено, що він був декілька разів у гостях в [PERSON], коли той проживав із позивачем, як сім'я, у м-ні Будівельників у м.Кузнецовську. [PERSON] купив квартиру в м-ні Вараш і робив там ремонт. Свідок не зміг визначитися коли [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], а також йому не відомо щодо вкладання коштів [PERSON] при купівлі квартири [ADDRESS]. Свідок зазначає, що квартира [ADDRESS] була придбана після того, він перебував у гостях в [PERSON] та позивача. Були чутки, що ніби то [PERSON] позичав гроші на купівлю квартири і останній про це говорив при розмові. Із показань свідка [PERSON] слідує, що з кінця 2001р. позивач та [PERSON] стали проживати як чоловік та жінка, у них був спільний побут. На рахунок спільності бюджету свідку не відомо. Вони сумісно збирали кошти на квартиру. Придбали квартиру [ADDRESS] в 2004-2005р.р. [PERSON] позичав кошти на всю вартість купівлі квартири і позику повертали разом з позивачем. Свідку не відомо чи вкладала [PERSON] особисті кошти у придбання спірної квартири. Свідок вважає, що у позивача в той час не було більш-менш значної суми для купівлі квартири. Виручені кошти від продажу успадкованої частини будинку вони з позивачем розділили порівну, суми свідок не пам'ятає. [PERSON] в своїх показаннях зазначала, що в 2001р. [PERSON] переселився до позивача і проживали спільно однією сім'єю, вели спільне господраство. Свідок не була обізнаною щодо спільності бюджету, а зі слів матері [PERSON] відомо, що розпоряджалися коштами спільно. При купівлі квартири [ADDRESS] частину грошей було вкладено позивачем, але суми свідок не знає. Квартира [ADDRESS] придбана за 10000 доларів, з них було позичено 5000 доларів. Позику спадкодавець та позивач повертали спільно. В суді показаннями свідка [PERSON] підтверджувалося, що [PERSON] та [PERSON] ще до придбання квартири [ADDRESS] проживали разом, потім років 2-3 робили там ремонт. За чиї гроші була придбана квартира свідку не відомо. Свідок [PERSON] давала суду показання про те, що [PERSON] після розірвання шлюбу продовжував протягом 2002-2003р.р. проживати у їхній квартирі в м-ні Перемоги, тримав там свої речі, прав одяг. Бувало, що на деякий час він уходив, але приходив знову до квартири, свої речі звідти не забирав. Від зазначеної квартири він мав ключі й до останнього часу. Періоду, з якого почав [PERSON] проживати із [PERSON], свідок назвати не може. Про їх відносини свідок дізналася приблизно в 2004р. Показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стверджується, що на час купівлі квартири №47 спадкодавець проживав ще у квартирі в м-ні Перемоги у м.Кузнецовську, де й до розірвання шлюбу мешкав із першою дружиною. В грудні 2003р. свідки [PERSON], [PERSON] були на святкуванні Дня народження у квартирі позивача. Була мова про те, що [PERSON] зустрічається із [PERSON] Крім того, свідок [PERSON] підтверджував, що йому не відомо чи позивач допомагала спадкодавцю в купівлі квартири. Зі слів останнього, він грошей у неї не брав. При купівлі квартири позичав гроші, але коли повертав і яка сума позики, йому не відомо. Цей же свідок зазначав, що спільного бюджету в той час у [PERSON] та [PERSON] не було. [PERSON], [PERSON] підтверджували, що у 2003р. спадкодавець ще проживав у квартирі в м-ні Перемоги м.Кузнецовськ. Із показань свідка [PERSON] видно, що до літа 2002р. [PERSON] проживав у зазначеній квартирі. [PERSON] засвідчила, що в листопаді 2002р. від [PERSON] для неї стало відомо, що [PERSON] в квартирі з колишньою дружиною не проживає. Свідок [PERSON] засвідчувала, що на запрошення спадкодавця вона із січня-лютого 2003р. до червня-липня 2003р. робила ремонт у квартирі [ADDRESS] і він же розраховувався з нею за роботу, говорив, що за свої кошти купив собі квартиру. Під час здійснення ремонту [PERSON] туди не приходила, а коли [PERSON] проводив розрахунок, то позивач була теж. Свідок [PERSON] показував про те, що сімейні відносини у [PERSON] та [PERSON] почалися приблизно у 2003 році. Спадкодавець говорив, що купив квартиру для себе, в розмовах не йшлося, що [PERSON] вкладала кошти в придбання квартири [ADDRESS]. Отже, із обставин справи вбачається, що спірні правовідносини між позивачем та спадкодавцем виникли до набрання чинності СК України - до 1 січня 2004 року. Однак, оскільки між [PERSON] та [PERSON] на час придбання квартири [ADDRESS] шлюб зареєстрований не був, то нема підстав для застосування положень ст.22 КпШС щодо набуття у спільну сумісну власність майна як подружжям. Згідно із ст.17 ч.1 Закону України "Про власність", який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Частиною 2 ст.112 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток. За змістом пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (статті 16 Закону "Про власність", статті 22 КпШС України), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (пункту 1 статті 17, статті 18, пункту 2 статті 17 Закону України "Про власність"). Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв'язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці. (Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 25.12.2013р. №6-135цс13). Аналізуючи наведені вище показання свідків, суд відмічає, що свідки, в залежності від того, якою стороною вони були запропоновані для допиту в суді дають відповідно тенденційні показання щодо часу виникнення сімейних відносин між [PERSON] та [PERSON] Частина свідків зазначає, що це мало місце до купівлі спірної квартири, а деяка частина свідків показують про те, що на час купівлі квартири в зазначених осіб ще не було утворено сім'ї, не виключаючи можливості існування близьких відносин. Але свідки дають не конкретні, а лише узагальнені показання, без конкретних значимих для справи фактів. В цій ситуації суд враховує, що минув значний проміжок часу від розглядуваних подій і свідки не достатньо точно в показаннях можуть свідчити про момент виникнення сімейних відносин у [PERSON] та [PERSON] Стороною позивача не подано до суду достовірних та безсумнівних доказів щодо наявності у [PERSON] та [PERSON] обставин ведення спільного бюджету на час купівлі спірної квартири. Не доведено також доказами обставин здійснення позики на придбання квартири та її спільного повернення із спільних коштів [PERSON] і [PERSON] В цій частині показання свідків ґрунтуються на рівні чутки, а не конкретних фактів, сума позики називається різна. Такі показання є сумнівними і не можуть покладатися в основу судового рішення. Не доведено в суді доказами і того, що позивач вкладала особисті кошти при купівлі [PERSON] квартири [ADDRESS]. Тому, вимоги позивача є безпідставними.

Outcome: dismissed