Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.09.2007 в сумі 24334 грн. 07 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 11118 грн. 44 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 5275 грн. 13 коп., пені за прострочене зобов`язання в сумі 6205 грн. 54 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 100 грн. 05 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1134 грн. 96 коп. (процентна складова); судових витрат. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] кредитного договору № б/н від 19.09.2007 відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що її заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між ним і Банком кредитний договір. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, на відміну від відповідача, який свої зобов`язання перед банком не виконував належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору банку не надавав у зв`язку із чим утворилася заборгованість на загальну суму 24334 грн. 07 коп. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 08.10.2019 було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Судом встановлено, що 19.09.2007 між ПАТ КБ "ПриватБанк" (на даний час АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, базова процентна ставка 22,8 % з розрахунку 360 днів у році, розмір комісії з кредитного обслуговування 1% від суми заборгованості, строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки. Порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту Клієнтом, так і списання Банком коштів. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 15). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконував не належним чином, порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустив утворення заборгованості. Згідно з представленим розрахунком (а.с.8-14), станом на 15.08.2019 заборгованість позичальника за кредитним договором становила 24334 грн. 07 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 11118 грн. 44 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 5275 грн. 13 коп., пені за прострочене зобов`язання в сумі 6205 грн. 54 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 100 грн. 05 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1134 грн. 96 коп. (процентна складова). Таким чином, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання по договору кредиту, внаслідок чого допустила утворення заборгованості по виконанню кредитних зобов`язань, а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача в частині заборгованості за кредитом та заборгованості по процентах за користування кредитом. При цьому, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, пенею і штрафами за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19.09.2007, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач [PERSON] та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (19.09.2007) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (23.09.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату заборгованості за простроченим тілом кредита, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, які не містять підпису відповідача [PERSON] , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.09.2007 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати простроченого тіла кредиту, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Дана позиція суду узгоджується з правовою позицією висловленою постанові ВС ВП № 342/180/17 від 03.07.2019. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст. ст. 625,1048 ЦК України позивач не пред`явив. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 11118 гривень 44 копійки. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за простроченим тілом кредита, пені за прострочене зобов`язання, пені за несвоєчасність сплати боргу, штрафів слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial