Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

ПАТ "Рйффайзен банк "Аваль" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 06.02.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0132/82/0063127 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 52 709,57 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 38, 3 % річних зі строком повернення до 06.02.2019 року.. Відповідач зобов'язався щомісячно до 06-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 06.02.2019 року. 06.02.2013 року між позивачем та [PERSON] була укладено додаткова угода №014/0132/82/0063127/1, відповідно до якої, сторони погодили на період з 06.02.2013 року по 31.03.2013 року розмір процентної ставки за кредитом складає 0,01% річних. З 01.-4.2013 року процентна ставка за кредитом застосовується у розмірі, передбаченому підпунктом 1.1.8. пункту 1.1 кредитного договору, без укладання додаткової угоди до договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, кредит надав, але [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, порушивши умови кредитного договору, внаслідок чого за ним станом на 10.12.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 100 265,58 грн., яка складається з: непогашеної суми кредиту в розмірі 49 781,49 грн.; несплачених процентів в розмірі 17 685,39 грн.; пені за порушення сплати кредиту та відсотків в розмірі 32 798,70 грн. Оскільки, добровільно здійснювати погашення заборгованості відповідач не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 100 265,58 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача за довіреністю, не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином, просив справу розглядати в його відсутність, наполягає на своїх вимогах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 06.02.2013 року між ПАТ "Рйффайзен банк "Аваль" та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0132/82/0063127 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 52 709,57 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 38, 3 % річних зі строком повернення до 06.02.2019 року. (а.с. 6-16) Відповідач зобов'язався щомісячно до 06-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 06.02.2019 року (а.с.18). 06.02.2013 року між позивачем та [PERSON] була укладено додаткова угода №014/0132/82/0063127/1, відповідно до якої, сторони погодили на період з 06.02.2013 року по 31.03.2013 року розмір процентної ставки за кредитом складає 0,01% річних. З 01.-4.2013 року процентна ставка за кредитом застосовується у розмірі, передбаченому підпунктом 1.1.8. пункту 1.1 кредитного договору, без укладання додаткової угоди до договору. (а.с.17, 19). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, кредит надав, але [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, порушивши умови кредитного договору, внаслідок чого за ним станом на 10.12.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 100 265,58 грн., яка складається з: непогашеної суми кредиту в розмірі 49 781,49 грн.; несплачених процентів в розмірі 17 685,39 грн.; пені за порушення сплати кредиту та відсотків в розмірі 32 798,70 грн. (а.с.22-23). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 100 265,58 грн., яка складається з: непогашеної суми кредиту в розмірі 49 781,49 грн.; несплачених процентів в розмірі 17 685,39 грн.; пені за порушення сплати кредиту та відсотків в розмірі 32 798,70 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір в розмірі 1 002,66 грн., і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved