Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті, [INFO] її матері [PERSON], залишився як спадкове майно, житловий будинок [ADDRESS], який належав їй на праві приватної (особистої) власності. При житті [PERSON], 14 травня 2012 року було складено заповіт, яким належний їй житловий будинок [ADDRESS] заповіла їй [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в її користь, є чинним - ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №39672878 від 19 лютого 2015 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті матері [PERSON] вона прийняла, подавши до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, що стверджено Витягом зі Спадкового реєстру №32615603 від 3 грудня 2012 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] вона не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №16 від 19 лютого 2015 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Однак з цим вона не погоджуються з огляду на те, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Як і цього не зробила її мати [PERSON], в той час, коли її будинок був зареєстрований у погосподарській книзі, підтвердженням чого є довідка виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 825 від 19 листопада 2014 року та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної КП "БТІ" Рахівської районної ради. Саме не вчинення спадкодавцем [PERSON] відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за заповітом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. У зв'язку з чим просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканкою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Білоцерківської сільської ради в судове засідання не з'явився. Сільський голова Берінде Ю.Ю. надав заяву, якою просить справу розглядати без участі представників ради. Позовні вимоги визнають. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області Делятинчук А.І. направив суду заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності представника служби та на розсуд суду. Заслухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 14 травня 2012 року. Згідно даного заповіту [PERSON] належний їй житловий будинок [ADDRESS], заповіла дочці [PERSON]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спадковий будинок побудований у 1967 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 825 від 19.11.2014 року, житловий будинок [ADDRESS] дійсно належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, що стверджено Витягом зі Спадкового реєстру №32615603 від 3 грудня 2012 року. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved