Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У травні 2015 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Управління державної міграційної служби України у Кіровоградській області, Виконавчий комітет Новомиргородської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Посилаючись на ст. ст. 1-7, 12, 18, 33 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 16, 526, 530, 549, 575, 589, 590, 610-612, 629, 1050, 1054 ЦК України, заявник просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 15.08.2008 р. в сумі 19.339,66 грн. на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] та виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з цієї квартири без надання іншого житлового приміщення. За ухвалами районного суду від 02.06.2015 р. та 17.12.2015 р. було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області, кредитора спадкодавця [PERSON], а також як правонаступника відповідача - померлої [PERSON] її дочку [PERSON] Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони і треті особи жодного разу у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідачі письмових заперечень проти позову не надіслали. Як вбачається з письмової заяви представника позивача, він просить суд розглянути справу в його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Тому 29.01.2016 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що 15.08.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», що підтверджується п. 1.2. Статуту Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 05-101243408-01-Ф. За умовами кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в сумі 40.000,00 (сорок тисяч) гривень на строк з 15.08.2008 р. по 14.08.2018 р. під поруку [PERSON] згідно договору поруки № 05-101243408-01-0 від 15.08.2008 р. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору Позичальник зобов'язався: повернути суму кредиту не пізніше 18 березня 2018 року згідно вказаного в підпункті 3.3.1. графіку: сплачувати заборгованість за кредитом щомісячно не пізніше 10-го (десятого) числа кожного місяця, починаючи з вересня 2008 року, в розмірі 334,00 (триста тридцять чотири гривні 00 коп.) гривень, а останній платіж сплачується в сумі 254,00 (двісті п'ятдесят чотири гривні 00 коп.) гривень; сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 18,5 % річних, не пізніше 10 числа кожного місяця, слідуючого за місяцем нарахування процентів, або в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15.08.2008 р. між Банком та [PERSON] був укладений Договір іпотеки без оформлення заставної, посвідчений нотаріально, за реєстром номер 1324 (надалі - договір іпотеки). За умовами п. 2.1. договору іпотеки й п. 2.1. кредитного договору в забезпечення кредитного договору Банку в іпотеку передано нерухоме майно - трикімнатну квартиру під [ADDRESS], загальною площею 59,7 кв. м, в тому числі житловою площею 36,6 кв. м, що знаходиться в будинку під [ADDRESS], яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Новомиргородською міською радою 30.12.2004 р. Право власності зареєстроване за Іпотекодавцем обласним комунальним підприємством "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 30.12.2004 р. за № 1170/9. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує. Як вбачається з розрахунку заборгованості Позичальника, станом на 14.08.2012 р., погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Статтями 610-611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до п. 3.1.10 кредитного договору на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із 19,5% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Згідно п. 5.3. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Станом на 15.01.2015 р. заборгованість відповідача перед Банком складає: заборгованість за кредитом - 11.586,50 гривень, заборгованість за процентами - 88,09 гривень, прострочена заборгованість за процентами - 898,51 гривень, пеня за простроченими процентами - 819,65 гривень, пеня за простроченим кредитом - 846,91 гривень, штраф за нездійснення перестрахування заставного майна - 5.100,00 гривень, а всього: 19.339,66 гривень, підтвердженням чого є Розрахунок заборгованості станом на 15.01.2015 р. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яке неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно приписів пп. 2.1.1., 3.1.5 та 3.1.6. договору іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочок Іпотекодавцем сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту Іпотекодержателю або порушення інших умов кредитного договору, Іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири під [ADDRESS], загальною площею - 59,7 кв. м, житловою площею - 36,6 кв. м, що знаходиться в будинку під [ADDRESS], яка належить відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Новомиргородською міською радою 30.12.2004 р. Право власності зареєстроване за Іпотекодавцем обласним комунальним підприємством "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 30.12.2004 р. за № 1170/9. У відповідності до статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: 1.загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки: заборгованість за кредитом - 11.586,50 гривень, заборгованість за процентами - 88,09 гривень, прострочена заборгованість за процентами - 898,51 гривень, пеня за простроченими процентами - 819,65 гривень, пеня за простроченим кредитом - 846,91 гривень, штраф за нездійснення перестрахування заставного майна - 5.100,00 гривень, а всього: 19.339,66 гривень. 2.опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя: квартира під [ADDRESS], загальною площею - 59,7 кв. м, житловою площею - 36,6 кв. м, що знаходиться в будинку під [ADDRESS], яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Новомиргородською міською радою 30.12.2004 р. 3.заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні: безперешкодний фізичний доступ до предмета іпотеки; 4.спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів; 5.пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки: інші кредитори з вищим пріоритетом відсутні; 6.початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації: згідно п. 2.3. сторони визначили початкову ціну продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів у разі набуття звернення стягнення на предмет іпотеки в розмірі 90% від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором та договором іпотеки між сторонами, розрахунком розміру заборгованості, іншими матеріалами справи. Згідно до ст. ст. 40, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. До того ж боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Таким чином, позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Управління державної міграційної служби України у Кіровоградській області, Виконавчий комітет Новомиргородської міської ради, Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON]. про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі, тобто в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім цього, представник позивача зазначає у заяві, що згідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Проте представник позивача не звернув уваги, що вказана норма регулює порядок прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Крім того, за приписом ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. \в редакції Закону N 3795-VI (3795-17)від 22.09.2011 р.\ За правилами ч. 1 ст. 42 Закону України «Про іпотеку» боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними. Крім того, у даному випадку одним з відповідачів є неповнолітній [PERSON], котрий одержав право власності на частину предмета іпотеки внаслідок приватизації житла у встановленому законом порядку. Проте представник позивача не звернув уваги на припис ч. 3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Суд також ураховує, що згідно актового запису про смерть № 54 від 14.04.2015 р. відповідач [PERSON] померла [INFO] р. Тому предмет іпотеки є також об'єктом спадкового майна. До того ж [PERSON] одержала кредит не з метою придбання спірної квартири. Як вбачається з положень: Принципу 4 ДЕКЛАРАЦІЇ ПРАВ ДИТИНИ, проголошеною Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включно з належним допологовим і післяпологовим доглядом. Дитині має належати право на відповідне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. КОНВЕНЦІЇ ПРО ПРАВА ДИТИНИ від 20 листопада 1989 року: Статті 3: 1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 2. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. 3. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров'я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду. Статті 16: 1. Жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. 2. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. Оскільки неповнолітній [PERSON] має право на частку у спірній квартирі внаслідок її приватизації у встановленому законом порядку, позбавлення його цього права внаслідок неправомірної поведінки інших відповідачів у справі за законом неприпустимо. Тому у решті позову про виселення [PERSON], [PERSON], [INFO], які зареєстровані у квартирі під [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку в Управлінні державної міграційної служби України у Кіровоградській області, без надання іншого житлового приміщення потрібно відмовити. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача його витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 243,60 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору від 15.08.2008 р. за № 05-101243408-01-Ф, договору поруки № 05-101243408-01-0 від 15.08.2008 р., ст. ст. 40, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 3, 11, 15-16, 22, 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України, ст. ст. 1-7, 12, 18, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: partial