Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У серпні 2015 року позивач приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія" (далі - ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25.10.2014 року на вул. Лайоша Гавро в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Fiat, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Honda, д.р.н. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25.10.2014 року, автомобіль, власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля марки Honda, д.р.н. [NUMBER], складає 11184,77 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля марки Fiat, д.р.н. [NUMBER], була застрахована у ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", страховик сплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 11184,77 грн. З огляду на те, що [PERSON] у строк, визначений чинним законодавством, не повідомив страховика ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" про настання страхового випадку, позивач на підставі п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просив стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 11184,77 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2014 року на вул. Лайоша Гавро в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Fiat, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Honda, д.р.н. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] (а.с.12-13). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.11). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25.10.2014 року за участю автомобіля марки Fiat, д.р.н. [NUMBER], та автомобіля марки Honda, д.р.н. [NUMBER], є водій [PERSON] Внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля марки Honda, д.р.н. [NUMBER], становить 11184,77 грн., що підтверджується звітом з оцінки транспортного засобу №3330 від 04.12.2014 року, складеним ФОП "[PERSON]" (а.с.16-21). П.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 15.10.2014 року між ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3687552, предметом якого є страхування цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації будь-якого автомобіля марки Fiat, д.р.н. [NUMBER] (а.с.7). У відповідності до п.22.1., п.22.2 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. 27.10.2014 року потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" з заявою про виплату страхового відшкодування. Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Fiat, д.р.н. [NUMBER], та автомобіля марки Honda, д.р.н. [NUMBER], яка трапилась 25.10.2014 року, була визнана ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" страховою подією, про що було складено страховий акт від 01.04.2015 року №16372, та прийнято рішення про виплату потерпілому страхового відшкодування у сумі 11184,77 грн. (а.с.8-9, 12-13). На виконання умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.10.2014 року №АІ/3687552 ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" сплатило потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 11184,77 грн. (а.с.22). П.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на страхувальника покладено обов'язок вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Однак страхувальник не виконав обов'язку щодо своєчасного повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Жодних доказів на спростування цих обставин відповідач суду не надав. За приписами п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону. Оскільки [PERSON], який був водієм забезпеченого транспортного засобу, протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страховика ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" про дорожньо-транспортну пригоду, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь позивача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 11184,77 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 979-983, 988, 989 Цивільного кодексу України, ст.ст.6, 12, 22, 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved