Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

02.08.2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» ЄДРПОУ: 14360920, яке є правонаступником акціонерного комерційного банку "Правекс-Банк" звернулось до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], [PERSON], і просило суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 1696-026/06 від 06.12.2006 року, договором поруки № 1696-026/06Р від 06.12.2006 року, в сумі 45835,76 доларів США, з яких: - кредит 27075,00 доларів США; - відсотки 18\~760,76 доларів США. Також позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь банку понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 17126,53 гривень. Заявлені позовні вимоги банк обґрунтовував тим, що позичальник [PERSON] не виконав свої зобов?язання за кредитним договором, не повернув кредит у визначений договором строк, внаслідок чого виникла зазначена вище заборгованість. Вказував, що виконання зобовязання за кредитним договором було забезпечено договором поруки, укладеного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON], а за такого поручитель повинен нести солідарну відповідальність за виконання кредитного договору разом з позичальником. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2016 року було відкрито провадження по цивільній справі № 2/489/2178/16 (арк. 38). 04.10.2016 року представником відповідачів адвокатом [PERSON] до Ленінського районного суду м. Миколаєва було подано клопотання про повернення позовної заяви ПАТ КБ «Правекс-Банк» у звязку з порушенням територіальної підсудності, оскільки всі відповідачі на момент звернення ПАТ КБ «Правекс-Бак» до суду зареєстровані за адресою: [INFO], яка відноситься до території Заводського району м. Миколаєва (арк. 46). Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.10.2016 року, цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості було передано на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва (арк. 53). Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2016 року цивільну справу № 489/3838/16-ц, було прийнято до провадження суддею Заводського районного суду м. Миколаєва Нікітіним Д.Г. 23.11.2016 року представником відповідачів адвокатом [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про визнання поруки [PERSON]В за договором поруки № 1696-026/06Р від 06.12.2006 року припиненою. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2016 року зустрічний позов відповідачів [PERSON], [PERSON], до ПАТ КБ «Правекс-Банк» було прийнято та обєднано в одне провадження з первісним позовом. 14.12.2016 року представником відповідачів було подано клопотання про застосування строків позовної давності. Представник ПАТ КБ «Правекс-Банк» подав заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримував у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував,подав відзив у якому зазначив що порука не є припиненою, оскільки відповідно до змін і доповнень до кредитного договору від 10.11.2011 року, строк дії кредитного договору продовжено до 06.12.2031 року, а за такого строк виконання основного зобовязання не настав. Також вказував, що за умовами договору поруки поручитель надав свою згоду на збільшення банком в односторонньому порядку розміру забезпечення порукою, що також виключає підстави для визнання поруки припиненою. Представник відповідачів подав суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, проти задоволення первісного позову заперечував, посилався на пропущений позивачем строк позовної давності, вказував що заборгованість за кредитним договором № 1696-026/06 від 06.12.2006 року виникла з травня 2010 року, тоді як позивач звернувся з позовом до суду 02.08.2016 року. Також посилався на те, що порука за договором поруки № 1696-026/06Р від 06.12.2006 року є припиненою, оскільки банк без згоди поручителя збільшив обсяг відповідальності поручителя, а також не звернувся до суду протягом 6 місяців з дня настання строку виконання основного зобов?язання. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 06.12.2006 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком "Правекс-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1696-026/06 за умовами якого банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті у розмірі 29760,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ (26,12 грн.) 777331,20 гривням. Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору, банк надав позичальнику кредит у іноземній валюті на загальну суму 29760 доларів США на споживчі цілі. Кредит було надано позичальнику строком з 06 грудня 2006 до 06 грудня 2031 року, зі сплатою 12% річних. Повернення кредиту відповідно до п. 4.1 договору проводиться рівними частками в сумі 99 доларів США, щомісячно, до 10 числа кожного місяця. Відповідно до п. 7.1.4, 4.4 кредитного договору, у разі виникнення прострочки повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом строк користування кредитом припиняється достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем в котрому виник факт прострочки, про що банк письмово повідомляє позичальника. У цьому випадку банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом у повному обсязі. 10.11.2009 року між ПАТ "Правекс-Банк" та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 1696-026/06Р від 06.12.2006 року, яким було збільшено розмір щомісячного повернення кредиту у наступному порядку: - з 11 травня 2009 року по 10 листопада 2009 року у розмірі 0 доларів США; - з 11 листопада 2009 року по 10 листопада 2031 року в розмірі 102 долара США; - з 11 листопада 2031 року по 06 грудня 2031 року у розмірі 255 доларів США. Право банку на дострокову вимогу повернення кредиту у разі прострочення строків повернення кредиту було зазначено у п.4.5, 7.1.4 договору про внесення змін та доповнень до основного договору. Повернення кредиту було забезпечено договором поруки, укладеного між [PERSON] та акціонерним комерційним банком "Правекс- Банк" від 06.12.2006 року р. № 1696-026. Відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель у порядку та на умовах, передбачених договором, зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 1696-026/06Р від 06.12.2006 року, щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені) вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 06.12.2031 року у розмірі 29760 доларів США. Відповідно до п. 4.1 даного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 06 грудня 2031 року. Виниклі правові відносини являться цивільними і регулюються вимогами ст.ст.554,610 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року. Відповідно до ст.ст.610,554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники Відповідно до п.6 договору поруки, поручитель зобов'язаний зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителя, щодо виконання забезпеченого зобов'язання , залишена без задоволення. У відповідності до статті 554 ЦК Україниу разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до виписаного зобов?язання за кредитним договором повинні виконуватись сторонами належним чином. Між тим, відповідно до ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до правової позиції, яка була викладена у постанові Верховного суду України по справі 6-53ц14, відповідно до положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Як вбачається з матеріалів справи (арк. 24) позивач скористався своїм правом дострокової вимоги суми кредиту 24.06.2015 року, змінивши таким чином строк виконання основного зобов?язання за кредитним договором. При цьому з позовом до позичальника та поручителя банк звернувся лише 02.08.2016 року. Крім того, на підставі доповнень до кредитного договору №1696-026/06Р, укладених між позичальником та банком від 10.11.2009 року, було збільшено розмір щомісячного повернення кредиту у наступному порядку: з 11 травня 2009 року по 10 листопада 2009 року у розмірі 0 доларів США; з 11 листопада 2009 року по 10 листопада 2031 року в розмірі 102 долара США; з 11 листопада 2031 року по 06 грудня 2031 року у розмірі 255 доларів США. Як наслідок без згоди поручителя було збільшено обсяг відповідальності останнього. У сукупності вказані обставини є підставою для припинення поруки [PERSON] та відмови у задоволені позовних вимог банку в цій частині. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність складає три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови у позові. Строк позовної давності застосовується до кожного щомісячного платежу. Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного суду України по справі № 6-900цс16 від 16.11.2016 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, поданого представником банку, заборгованість за кредитним договором виникла у травні 2010 року, тоді як з позовом до суду ПАТ КБ "Правекс-Банк" звернувся тільки 02.08.2016 року. Враховуючи правову позицію Верховного суду України зміст зазначених вище норм матеріального права, позовні вимоги ПАТ КБ "Правекс-Банк" щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 1696-026/06 з [PERSON] підлягають частковому задоволенню в частині повних вимог за три роки які передували зверненню банку до суду. В рішенні Європейського Суду з прав людини і основоположних свобод «Северін та інші» ст.58 вказується,що при обґрунтуванні рішення не треба детальної відповіді на кожен аргумент, суд має право певної свободи розсуду щодо вибору аргументів в тій чи іншій справі та на прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. \~ \~ \~ \~Враховуючи усе вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного\~товариства комерційний\~банк "Правекс-Банк"\~до [PERSON],\~[PERSON] про\~стягнення боргу є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги[PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-банк", третя особа [PERSON] про визнання поруки припиненою є обгрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 14153,37 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial