Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Комунальне підприємство "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" звернулося до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2010 року між Комунальним підприємством "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" та [PERSON] був укладений кредитний договір №0339/2010, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн.. Кредит надавався строком на 7 років 3 місяці. Відповідно до Кредитного договору позичальник зобов`язалася щоквартально, до 20 числа поточного кварталу, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 357,14 грн., починаючи з 20.09.2011 року згідно з встановленим графіком. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] , 20.09.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. За вказаним договором поруки поручитель зобов`язалася у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку за період з 2015 року по 2018 рік за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 6006,23 грн., яка складається з: 4955,59 грн. - борг за кредитом; 496,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 553,72 грн. - заборгованість за відсотками за видачу та управління кредитом. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом та з метою уникнення подальшого зростання заборгованості позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 6006,23 грн.. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив суду, що він згоден сплатити суму заборгованості за тілом кредиту, проте щодо нарахування відсотків не згоден. Після укладення договору він своєчасно сплачував щоквартальні платежі. Проте, в 2013 році захворів та перестав платити. З 2014 року йому припинили надходити квитанції на оплату. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2010 року між Комунальним підприємством "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" та [PERSON] був укладений кредитний договір №0339/2010, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн.. Кредит надавався строком на 7 років 3 місяці. Відповідно до Кредитного договору позичальник зобов`язалася щоквартально, до 20 числа поточного кварталу, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 357,14 грн., починаючи з 20.09.2011 року згідно з встановленим графіком (а.с. 7). З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором №0339/2010 від 20.09.2010 року між Комунальним підприємством "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" та [PERSON] був укладений договір поруки від 20.09.2010 року, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором Комунальним підприємством "Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" (а.с.6). Згідно ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст.651 ЦК України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22.10.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 6006,23 грн., яка складається з: 4955,59 грн. - борг за кредитом; 496,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 553,72 грн. - заборгованість за відсотками за видачу та управління кредитом (а.с. 11-15). Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України "у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя". Позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом в сумі 4955,59 грн. підлягають задоволенню. Що стосується заборгованості по процентам за користування кредитом та за видачу та управління кредитом, то в цій частині суд зауважує наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитом 496,92 грн. та заборгованість за відсотками за видачу та управління кредитом - 553,72 грн. нараховані станом на 22.10.2018 року (а.с.14, 15). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щоквартальну сплату відсотків за користування кредитом та за видачу та управління кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, термін закінчення повернення якого спливає 20.06.2018 року (а.с.7). Відтак, у межах строку кредитування до 20 червня 2018 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щоквартальними) платежами. Починаючи з 21 червня 2018 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Згідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, та за видачу та управління кредитом, нараховані за період з 21.06.2018 року по 22.10.2018 року, задоволенню не підлягають. Таким чином, суд, вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №0339/2010 від 20.09.2010 року в сумі 5904,27 грн., яка складається з: 4955,59 грн.- заборгованість по кредиту; 445,94 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 502,74 грн. - заборгованість за відсотками за видачу та управління кредитом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд враховуючи, відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою серії 12 ААА №438176 (а.с.44) та є звільненим від сплати судового збору, вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1217,26 грн. - понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial