Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про повернення банківського вкладу в сумі 40 000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 203 грн. 84 коп. \~та витрат по сплаті судового збору в сумі 402 грн. 04 коп. В обгрунтування позовних вимог вказувала, що 16 грудня 2014 року між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та [PERSON] було укладено Договір-заява №300131/148604/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" в сумі 40 000 грн.на строк з 16 грудня 2014 року по 16 березня 2015 року. Відповідно до п.2 Договору процентна ставка за користування внеском протягом строку внеску склала 23,1% річних. На звернення про повернення вкладу Банк не відреагував,кошти не повернув. Покликаючись на викладене, просила позов задовольнити та стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на її користь 40 000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 203 грн. 84 коп. \~та витрат по сплаті судового збору в сумі 402 грн. 04 коп. В судове засідання [PERSON] не з"явилась. Її представник [PERSON] подав заяву,згідно якої просив розглянути справу у його відсутність.Вказав, що Банк виконав вимоги [PERSON] частково на суму 1000 грн. З посиланням на викладене,просив стягнути з Банку на користь позивачки 39 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 402 грн. 04 коп. Представник Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в судове засідання повторно не з"явився,про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 16 грудня 2014 року між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та [PERSON] було укладено Договір-заява №300131/148604/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" в сумі 40 000 грн.на строк з 16 грудня 2014 року по 16 березня 2015 року. Згідно п.6 Договору, після закінчення строку,визначеного п.1 цього Договору-заяви,Вклад повертається Вкладникові в порядку,строки та на умовах,передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Однак на вимогу [PERSON] повернути \~суму вкладу їй відмовлено, Банк зобов"язань не виконує та уникає повернення суми боргу. Також ст.ст.526 та 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. За правилами, передбаченими ст. ст. 1058, 1060, 1061, 1066, 1070 \~\~ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується \~виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу може бути укладений на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого строку (строковий вклад). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Протилежного доказам,наданим позивачкою, представник Банку суду не надав та такі судом не встановлені. Таким чином, після закінчення дії договору строкового банківського вкладу (депозиту) Банк неправомірно продовжував користуватися грошовими коштами, належними позивачу,а тому вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного, ст.ст.19,41 Конституції України, ст.ст.526, 625,629,1058,1060 ЦК України,

Outcome: approved