Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

20.04.2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.10.2012 року в сумі 60294,91 гривень, з підстав, передбачених ст.ст. 526, 610, 1054 ЦК України та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування вимог в позові зазначено, що 08.10.2012 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач, згідно ч.1 ст.634 ЦК України, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно пунктів 2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач надала згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач зобов'язалася слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором, який є укладеним відповідно до ч.2 ст.639, ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, передбачені порядок та умови погашення кредиту і заборгованості по ньому, сплата нарахованих в період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, а також наслідки невиконання умов договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 28.02.2018 року [PERSON] має заборгованість у сумі 60294 (шістдесят тисяч двісті дев'яносто чотири) гривні 91 коп., із них: 5807.41 грн. - заборгованість за кредитом; 49140.12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2000.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 2847.38 грн. - штраф (процентна складова). На теперішній час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" . Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилася, при подачі позову подала клопотанням про розгляд справи за відсутності представника банку, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечує. 20.06.2018 року до суду надійшла заява [PERSON] про відкладання розгляду справи для можливості врегулювання спору в добровільному порядку. Крім того, 06.07.2018 року відповідачем до суду спрямована заява про відкладання розгляду справи в зв'язку з її зверненням за юридичною допомогою. З цих підстав розгляд справи двічі відкладено. Вказана справа перебувала у провадженні судді Апалькової О.М. та 23.07.2018 року справу прийнято до провадження суддею Пантилус О.П., розгляд призначений на 26 вересня 2018 року, про що постановлена ухвала від 29.08.2018 року, яка отримана відповідачем 14.08.2018 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, 03 серпня 2018 року [PERSON] повідомлена по телефону про розгляд справи 29.08.2018 року, згідно довідки секретаря судового засідання та витягу із журналу телефонограм. Будучи належне повідомленою про розгляд справи 29.08.2018 року відповідач в судове засідання не з'явилась без повідомлення про причини неявки, заяву про розгляд справи без її участі та відзиву не подала. В подальшому [PERSON] на дзвінки по телефону для виклику її в наступне судове засідання не відповідала, судові повістки, що направляються поштою рекомендованим листом поверталися з довідкою Укрпошти: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно, 26 вересня та 19 жовтня 2018 року відповідач в судові засідання не з'явилась без повідомлення про причини неявки, заяву про розгляд справи без її участі та відзиву не подала. Суд вважає, що подання [PERSON] вищевказаних заяв до суду, з огляду на ст.44 ЦПК України, є свідченням зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, що призводить до необґрунтованого затягування розгляду справи. Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" (п.41) наголошено, що сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Зважаючи на подані відповідачем заяви про відкладання розгляду справи, а також отримана [PERSON] ухвала суду від 29.08.2018 року, відповідач обізнана про наявність даного судового провадження. В свою чергу судом використані усі процесуальні можливості щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, оскільки судові повістки, які направлялися, як за адресою місця реєстрації [PERSON], так і на адресу, вказану нею у заяві про відкладання розгляду справи, повернулися до суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання, на дзвінки за вказаним відповідачем номером мобільного телефону, ніхто не відповідав. На підставі встановлених обставин та наведених норм закону суд визнає, що відповідач в судові засідання двічі не з'явилась без повідомлення про причини неявки, заяву про розгляд справи без її участі та відзиву не подала, що є умовами, на підставі статей 280, 281 ЦПК України, для заочного розгляду справи. Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Із досліджених документів судом встановлено, що 08.10.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н на підставі якого вона отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг обумовлено право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Зазначені обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, названими Умовами та Правилами, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором позичальник зобов'язався на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати Винагороди Банку (п.2.1.1.5.6 договору). Пунктами 2.1.1.12.1, 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6.1 Умов передбачена відповідальність боржника в разі невиконання умов договору, в тому числі пеня відповідно до встановлених тарифів у разі виникнення прострочених платежів за кредитом. Пункт 2.1.1.7.6. Умов передбачає, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлюється тарифами договору. Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" 30 днів пільгового періоду", штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань складає - 500 гривень +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Розмір обов'язкових щомісячних платежів, згідно довідкою про умови кредитування, повинен складати 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, [PERSON] скористалася коштами в межах встановленого кредитного ліміту, але зобов'язання по сплаті кредиту належним чином не виконувала, оскільки платежі вносила не в повному розмірі та несвоєчасно. Останній платіж за кредитом відбувся 08липня 2016 року на суму 430,00 гривень. З того часу відповідач не здійснювала жодного платежу. Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту, заперечень чи інших заяв щодо позовних вимог відповідачем суду не надано. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 525-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. За ч.1ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України). Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.2 ст.642 ЦК). Відповідно до наведених норм закону та встановлених обставин між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір за вказаних позивачем обставин і умов. В силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наслідки порушення договору позики, які відповідно до ст.1054 ЦК України, застосовуються до відносин за кредитним договором, передбачені ст.1050 ЦК України, згідно якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України) та, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ст.624 ЦК України). Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань з погашення кредиту за договором № б/н від 08.10.2012 року станом на 28.02.2018 року, відповідно до розрахунку позивача, утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 5807.41 грн. і по процентам за користування кредитом - 49140.12 грн., які підлягають стягненню із наведених підстав. Заборгованість з пені згідно розрахунку станом на 28 лютого 2018 року складає 2000.00 гривень, яка заявлена в позовних вимогах, не заперечена відповідачем, і підлягає стягненню в повному розмірі, згідно ст.624 ЦК України. Позивачем нарахований штраф відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2847.38 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. У зв'язку зі стягненням на користь позивача суми пені, то стягнення суми штрафів, які нараховані також за прострочення виконання грошового зобов'язання, суперечить ст.61 Конституції України, а тому в цій частині вимог слід відмовити. Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 5807,41 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом -49140,12 грн., пені - 2000,00 гривень, а всього в сумі 56947,53 гривень. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені (платіжним дорученням №PROM0BGKR6 від 30березня 2018 року) судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить: 1762,00 грн. (судовий збір сплачений при подачі позову) х 56947,53 гривень (сума задоволених вимог позову) : 60294,91 грн.(сума пред'явлених вимог) = 1664,18 гривень.

Outcome: partial