Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 22.07.2005 року померла її матір - [PERSON]. За життя 13.04.1989 року померла склала заповіт яким ? частини будинку № 69 по вул. 14 грудня в м. Черкаси заповіла своїм дочкам, зокрема: ? частину будинку заповіла її сестрі – Дерев»яшкіній ([PERSON]) Г.В., та ? частину будинку позивачці. Вони прийняли спадщину, подавши в установлений законом строк до нотаріальної контори відповідні заяви про прийняття спадщини. Об»єктом спадкування, на який відсутні правовстановлюючі документи є 5/24 часток будинку, по вул. 14 грудня, 69 в Черкаси, які належали сину померлої - [PERSON], який помер 17.08.1997 року, яку мати фактично прийняла, проживаючи разом із сином та будучи зареєстрованою з ним на день його смерті. 03.06.2014 року представником позивачки отримано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на 5/24 часток житлового будинку по вул. 14 грудня, 69 у м. Черкаси по причині відсутності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою 25.02.1995 року за р.№ 1-970. Оскільки оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідачки, яка в категоричній формі відмовляється їх надавати позивачці, остання змушена звернутися за захистом своїх порушених прав. Просить суд визнати за нею право власності на 5/48 частин будинковолодіння № 69 в м. Черкаси по вул. 14 грудня, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22.07.2005 року. В судовому засіданні представники позивачки за довіреністю – [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Суду пояснила, що після смерті матері позивачка протягом семи років не може скористатися своїм правом на спадщину, оскільки сестра позивачки – відповідач [PERSON] чинить перешкоди у отриманні правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді 5/24 часток будинку, по вул. 14 грудня, 69 Черкаси, які належали сину померлої матері - [PERSON] 08.02.2013 року [PERSON] отримала роз»яснення від Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, в якому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкові 524 часток житлового будинку. Після отримання даного роз»яснення нотаріуса позивачка звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на спірні 5/24 частин. Рішенням суду від 11.10.2013 року відмовлено у задоволенні позову через відсутність у неї постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а роз'яснення нотаріуса не може бути предметом спору. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26.12.2013 року вище значене рішення було залишено без змін. Представник вказує, що 03.06.2014 року отримана постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на 5/24 часток житлового будинку по вул.14 Грудня,69 у м. Черкаси по причині відсутності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину. Відповідачка та її представник – адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, проти його задоволення заперечували, стверджуючи, що у разі визнання за позивачкою права власності на частину спадкового майна після смерті [PERSON] , будуть порушені права його єдиної доньки – [PERSON] Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали спадкової справи після смерті [PERSON], суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.07.2005 року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 117824, виданого 14.05.2009 року відділом ДРАЦС по м. Черкаси [PERSON] міського управління юстиції, якій на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого [PERSON] обласним державним нотаріальним архівом 27.07.2009 року за р. № 5 належало 1/24 частка жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м. Черкаси, вул. 14 Грудня, 69; ? частки зазначеного будинку належало їй на підставі рішення народного суду м. Черкаси Черкаської області від 17.08.1964 року та ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2009 року. Згідно з ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до приписів ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 13.04.1989 року при житті [PERSON] склала заповіт, посвідчений Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою 13.04.1989 року за р. № 2-2583 за яким належні їй ? частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м. Черкаси, вул. 14 Грудня, 69 заповідала в таких частках: ? частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд – Дерев»яшкіній ([PERSON]) [PERSON], а ? частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд – [PERSON]. В ході судового розгляду справи, судом достеменно встановлено, що 5/24 часток жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м. Черкаси, вул. 14 Грудня, 69, належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою 25.02.1995 року за р. № 1-970 – сину [PERSON], яка фактично прийняла, але не оформила спадщину, оскільки сумісно проживала та була зареєстрована з померлим на день його смерті. Виходячи з вимог ст.1223 ЦК України при відсутності заповіту право на спадкування мають спадкоємці за законом відповідно черговості, встановленої законом. Оскільки 5/24 часток жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м. Черкаси, вул. 14 Грудня, 69, не охоплено заповітом, згідно з ст.1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON], як рідні діти, є спадкоємцями першої черги за законом і мають однакові права на спадкування. З матеріалів справи вбачається, що зміна прізвища позивачки з «Єліневська» на «Черкаська» відбулася внаслідок реєстрації 12.10.1968 року шлюбу у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Молодечо Мінської області Республіки Білорусь, актовий запис № 1378. Відповідачка 15.01.1971 року змінила прізвище з «Єліневська» на «Аксьонова» в результаті реєстрації шлюбу у міському відділі РАЦС м. Черкаси, актовий запис № 93. Згодом відповідачка змінила прізвище на «Дерев»яшкіна», зареєструвавши шлюб вдруге. Зміна прізвища відповідачки з «Дерев»яшкіна» на «Аксьонова» підтверджується свідоцтвом про зміну імені, [PERSON] 1-СР № 001871. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений законом 6-ти місячний термін після відкриття спадщини, сторони звертались до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після померлої матері – [PERSON] На підставі їх заяви була заведена спадкова справа за № 748/2005 р. 18.02.2013 року позивачка отримала від Першої [PERSON] державної нотаріальної контори роз»яснення, яким рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності на частку спадкового майна у порядку спадкування, з урахуванням спадкоємця за законом – [PERSON] Так, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26.12.2013 року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено через відсутність постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2014 року нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] постановою № 1163/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 5/24 часток житлового будинку після померлої 12.07.2005 року [PERSON] через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою 25.02.1995 року за р. № 1-970. Главою 85 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" . Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Як зазначено в ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" суд може вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачка, будучи спадкоємицею за законом, з незалежних від неї підстав позбавлена можливості оформити право власності в нотаріальному порядку на спадкове майно, через відсутність правовстановлюючого документу. За таких обставин, суд вважає за можливе задоволити позов [PERSON], визнавши за нею право власності на 5/48 частин будинковолодіння № 69 в м. Черкаси по вул. 14 грудня, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22 липня 2005 року, що не охоплене заповітом. Твердження відповідачки та її адвоката про те, що в даному випадку будуть порушені права [PERSON], яка нібито входить в коло спадкоємців після смерті [PERSON], суд оцінює критично. У ході розгляду справи достеменно встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.10.2013 року у задоволенні позову [PERSON] про продовження строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] відмовлено.

Outcome: approved