Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПрАТ "УПСК" про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.07.2020 року о 21.32 год. [PERSON] керуючи автомобілем Toyota Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , по автомобільній дорозі "Олександрівка-Кропивницький" через с. Підлісне, Олександрівського району Кіровоградської області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який помер на місці. Відповідальність водія [PERSON] застраховано ПрАТ "УПСК", страховий поліс №АР/7858391, зі страховим лімітом 252125 грн. із яких відповідач виплатив лише 50% з огляду на відсутність вини водія транспортного засобу. На даний час завдану шкоду відшкодовано частково, а тому позивачі звернулися до суду з позовом і просили з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог стягнути на користь [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей, моральну шкоду 28338 грн., страхове відшкодування утриманцям 85014 грн., пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ 9617,84 грн., 3% річних 1826,05 грн., інфляційні втрати 2967,23 грн., а також на користь [PERSON] страхове відшкодування витрат на поховання 13960,50 грн., пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ 1184,54 грн., 3% річних 224,90 грн., інфляційні втрати 365,44 грн., а також понесені позивачами судові витрати на загальну суму 15000 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, проте подала суду відзив у якому зазначила, що ПрАТ "УПСК" позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки 18.07.2020 року близько 20.20 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та пішохода [PERSON] , який нехтуючи своїм життям та елементарними правилами безпеки дорожнього руху, не контролюючи власні дії через наявний сильний стан алкогольного сп`яніння, у темну пору доби у невстановленому та малоосвітленому місці, перебігав проїзну частину, унаслідок чого [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув. 18.07.2020 року за фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження №12020120000000236 за ч.2 ст.286 КК України. У ході досудового розслідування було проведено судово-токсилогічне дослідження та автотехнічну експертизу обставин і механізму ДТП. Згідно висновку №1550 від 31.07.2020 року у крові [PERSON] виявлено етиловий спирт у кількості 4,03 г/дм3, що може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння. Висновком експерта №3428/20-27 від 20.08.2020 року встановлено, що водій [PERSON] при виконанні вимог п.2.3(б) та 12.3 ПДР України не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду та тим самим не мав можливості уникнути наїзду на пішохода, а тому дії водія автомобіля Toyota Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , не перебувають в причинному зв`язку з ДТП, що сталася. Постановою Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 29.08.2020 року закрито кримінальне провадження №12020120000000236 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Враховуючи вищевикладене, відсутність у водія [PERSON] технічної можливості уникнути ДТП є непереборною силою, оскільки пішохід [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, своїми діями створив небезпеку, яка унеможливила відвернення негативних наслідків, що підтверджено результатами експертних досліджень, тобто встановлено наявність вини самого пішохода. На підставі викладеного представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову (а.с.64-76). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис №7 (а.с.7, зворот). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06.12.2016 року, де в якості батька вказаний [PERSON] (а.с.9 на звороті) [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06.12.2016 року, де в якості батька вказаний [PERSON] (а.с.8). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06.12.2016 року, де в якості батька вказаний [PERSON] (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06.12.2016 року, де в якості батька вказаний [PERSON] (а.с.8 на звороті). Розпорядженнями голови Кропивницької РДА №284-р від 27.09.2016 року, №109-р від 15.05.2019 року, №182-р від 17.08.2020 року, №239-р від 09.10.2020 року призначено [PERSON] та [PERSON] батьками-вихователями [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яких відібрано у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Дітям надано статус дітей позбавлених батьківського піклування (а.с.10-13). Розпорядженням голови Кропивницької РДА №239-р від 09.10.2020 року надано дозвіл батькам-вихователям [PERSON] і [PERSON] на оформлення договору про співпрацю з ТОВ ЮК "Центр автовиплат поліс" в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та отримати в установленому законом порядку відшкодування (грошову компенсацію), як спадкоємцям (а.с.13-20). Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 29.08.2020 року пішохід [PERSON] [INFO] о 20.20 год. нехтуючи своїм життям та елементарними правилами безпеки дорожнього руху, не контролюючи власні дії через наявний сильний стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком судової медичної експертизи №58 від 10.08.2020 року (в крові від трупу виявлений етиловий алкоголь в концентрації 4,03%), поблизу електроопори №40 в с. Підлісне, Олександрівського району Кіровоградської області, у темну пору доби, у не встановленому, мало освітлюваному місці, попередньо не впевнившись у безпеці своїх дій, перебігав проїзну частину 25 км +700 м. автодороги "Олександрівна-Кропивницький-Миколаїв" зліва на право щодо транспортних засобів, які рухаються в напрямку м. Кропивницького з м. Олександрівка, Олександрівського району Кіровоградської області, чим грубо порушив вимоги п.п.1.4, 1.5, 4.4, 4.14 (а) та (б) ПДР України та створив небезпеку для руху водію автомобіля Toyota Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , який рухався зі сторони м. Олександрівка, Олександрійського району Кіровоградської області, та в наслідок чого останній допустив наїзд на вказаного пішохода. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. 19.07.2020 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №12020120000000236 від 18.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України (а.с.27-29). Згідно товарних чеків №1 від 18.07.2020 року витрати [PERSON] на поховання [PERSON] склали 24421 грн. (а.с.22). Транспортний засіб Toyota Prado, реєстраційний номер [NUMBER] , застраховано в ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", страховий поліс №АР/7858391, що не оспорюється відповідачем. ТОВ ЮК "Центр автовиплат поліс" направлено на адресу ПрАТ "УПСК" заяву №001242/20 від 20.10.2020 року про виплату страхового відшкодування в межах встановленого ліміту розміром 226704 грн. (а.с.6-7). ТОВ ЮК "Центр автовиплат поліс" направлено на адресу ПрАТ "УПСК" заяву №001367/20 від 09.11.2020 року про долучення документів та виплату страхового відшкодування в межах встановленого ліміту розміром 226704 грн. для дітей [PERSON] , який помер [INFO] у результаті ДТП, а також [PERSON] (а.с.20-21). ТОВ ЮК "Центр автовиплат поліс" направлено на адресу ПрАТ "УПСК" запит №000759/21 від 11.05.2021 року про надання розрахунку страхової виплати, згідно ліміту відповідальності страховика за страховим полісом, заявлено вимогу про виплату страхового відшкодування в інтересах дітей загиблого: моральна шкода - 56676 грн., відшкодування утриманцю - 170028 грн., витрати на поховання - 25421 грн. (а.с.29 на звороті - 30). Згідно листа ПрАТ "УПСК" №6440/18 від 01.06.2021 року повідомлено, що постраждала особа [PERSON] порушив вимоги ПДР України, тобто своїми діями спричинив настання ДТП, а тому за відсутності вини водія забезпеченого транспортного засобу страхувальником було проведено розрахунок і прийнято рішення про виплату 50% від страхової суми встановленої полісом №АР/7858391 на загальну суму 124805,20 грн. (а.с.30 на звороті - 33). Розрахунок проведений представником позивачів свідчить, що страхове відшкодування моральної шкоди складає - 28338 грн., страхове відшкодування утриманцям складає - 85014 грн., пеня складає - 9617,84 грн., 3% річних складають - 1826,05 грн., інфляційні втрати складають - 2967,23 грн., а також страхове відшкодування [PERSON] на поховання становить - 13960,50 грн., пеня - 1184,54 грн., 3% річних - 224,90 грн., інфляційні втрати - 365,44 грн. Відповідно статей 15 та 16 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами такого захисту цивільних прав та інтересів є зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1 статті 2 Закону №1961-IV визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1 статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 27 Закону №1961-IV визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого. Пунктом 27.1 статті 27 Закону №1961-IV передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 36.5 статті 36 Закону №1961-IV передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Пунктами 1, 3 частини другої статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; в інших випадках, встановлених законом. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З огляду на презумпцію вини завданої шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18), від 01 липня 2020 року у справі №554/858/19 (провадження №61-6775св20). Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки. Заперечення проти позовних вимог, які викладено відповідачем у відзиві, не спростовують викладеного, а тому суд вважає їх необґрунтованими. На підставі пункту 36.5 Закону №1961-IV та ст.625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити позивачам пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, а також три проценти річних, інфляційні втрати, згідно розрахунку долученому позивачем, який суд вважає обґрунтованим і який відповідачем не спростовано. Вказані висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду від 25.11.2020 року по справі №747/522/19, а також від 20.06.2018 року по справі №308/3162/15-ц. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, які суд вважає належними, допустимими та достатніми, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачами на підставі ст.5 ч.1 п.2 Закону України "Про судовий збір" не сплачувався судовий збір, а тому зважаючи на прийняте по суті позовних вимог рішення, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1434,98 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України, а також понесені позивачами витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved