Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 27 листопада 2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/1139/82/40122, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 24 000 грн. на термін до 26 листопада 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором №014/1139/82/40122 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки. У порушення умов кредитного договору та норм чинного законодавства відповідач [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконала, не здійснила погашення заборгованості у встановленому порядку. У зв'язку з зазначеним, станом на 03 липня 2013 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 18 401 грн. 56 коп., з них: заборгованість за кредитом - 15 695 грн. 74 коп., в т. ч. прострочена заборгованість 1 165 грн. 66 коп., заборгованість по процентах - 1 183 грн. 79 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 1 522 грн. 03 коп., яку позивач просив стягнути солідарно із відповідачів, а також судові витрати. Представник позивача Марченко І.І. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, ствердила, що заборгованість по сплаті кредиту виникла у зв'язку з важким матеріальним становищем відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоч були вчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 154, 155). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 27 листопада 2007 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" згідно п. 1.3 Статуту, та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/1139/82/40122, за умовами якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 24 000 грн. зі сплатою 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення 26 листопада 2017 року (далі - кредитний договір, а.с.5-10). У відповідності до п.п.5.1, 5.5 кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту безготівково або готівкою 15-го числа кожного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Згідно п. 6.5 кредитного договору банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 24000 грн., що стверджується заявою на видачу готівки від 27 листопада 2007 року (а. с. 14). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором банком 27 листопада 2007 року укладено окремі договори поруки з [PERSON], [PERSON], відповідно до умов яких останні поручалися перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання [PERSON] усіх її зобов'язань за кредитним договором №014/1139/82/40122 від 27 листопада 2007 року (а.с.20-25). Отже, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] несуть солідарний обов'язок перед позивачем за невиконання [PERSON] умов кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання. Станом на 03 липня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 18 401 грн. 56 коп., з них: заборгованість за кредитом - 15 695 грн. 74 коп., в т. ч. прострочена заборгованість 1 165 грн. 66 коп., заборгованість по процентах - 1 183 грн. 79 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 1 522 грн. 03 коп. 26 квітня 2013 року банк звертався з вимогами до відповідачів про дострокове виконання грошових зобов'язань, що отримані відповідачами (а. с. 33-38), проте залишились не виконаними. Доводи відповідача [PERSON] у заяві про перегляд заочного рішення про стягнення боргу та пені в межах строку позовної давності суд вважає безпідставними, оскільки згідно п.12.7 кредитного договору до правовідносин, пов'язаних із укладанням та виконанням вказаного договору застосовується визначений ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (а.с.10), який в даному випадку дотриманий банком, в тому числі і щодо вимоги про стягнення пені, оскільки як видно із розрахунку (а.с. 39-42), в даному випадку має місце дострокове стягнення кредиту, а прострочена заборгованість виникла з 2012 року. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором та договорами поруки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача 229.40 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 554, 1054 ЦК України та

Outcome: approved