Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість за Кредитним договором №028/715742-KR від 02.09.2008 року в розмірі 231409,07 грн., в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 02.09.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та [PERSON] було укладено договір кредиту №028/715742-KR у відповідності до умов якого Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 20185,00 доларів США з виплатою процентів за його користування в розмірі 7,99% річних, з кінцевим терміном повернення - 01.09.2013 р., та відповідач [PERSON] зобов'язалась сплачувати тіло кредиту щомісячно до 20 числа кожного місяця, згідно графіку, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, передбачені договором. 09 вересня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та [PERSON] укладено договір поруки №028/715747-РО, згідно п. 1.1. якого він зобов'язується перед Позивачем у повному обсязі відповідати солідарно за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків, а також можливих штрафних санкцій. Станом на 05.04.2016 року заборгованість Відповідача перед позивачем за Договором кредиту становить 231409,07 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, поважні причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.09.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та [PERSON] було укладено Договір кредиту №028/715742-KR у відповідності до умов якого Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 20185,00 доларів США з виплатою процентів за його користування в розмірі 7,99% річних, з кінцевим терміном повернення - 01.09.2013 року (а.с. 10-13). 02.09.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки №02-10/1485 у забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту №028/715747-РО від 02.09.2008 року за умовами якого відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с. 10-11). 02.09.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено Договір застави №028/715747-ZО, відповідно до п. 1.1. якого заставодавець передає в заставу у якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів №028/715747-РО від 02.09.2008 року транспортний засіб марки Toyota, модель Yaris, седан, 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований ВРЕВ-5 УДАІ в м. Києві 27 серпня 2008 року (а.с. 19-22). 02.09.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №028/715748-KV (а.с. 24-27). 02.07.2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", [PERSON] та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Договору поруки №028/715747-РО від 02.09.2008 року про внесення змін (а.с. 18). 02.07.2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору кредиту №028/715742-KR від 02.09.2008 року (а.с. 14-15). 02.07.2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до Договору застави майна №028/715747-ZО від 02.09.2008 року (а.с. 23). 04.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до Договору відновлювальної кредитної лінії №028/715748-KV від 02.09.2008 року (а.с. 28-31). Відповідно до п. 3.3.9. Кредитного договору, позичальник зобов'язався своєчасно та у повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафами санкціями, визначеного в п. 1.1. Договору. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4. Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п. 1.1. Договору, позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за договором кредиту, в результаті чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку вимог у зв'язку з неповерненням кредитної заборгованості за кредитним договором №028/715742-KR від 02.09.2008 року, станом на 05.04.2016 року, складає 231409,07 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 145478,96 грн.; заборгованість за відсотками - 16226,37 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 69124,86 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 578,88 грн. (а.с. 6-9). Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладених договорів виникли солідарні зобов'язання, забезпечені договором поруки, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а відповідач зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідачі їх належним чином не виконали. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, у разі прострочення повернення чергової частини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом частини 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved