Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту №11305853000. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 30000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, шомісячно, у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 27.02.2015 року. Строк дії кредитного договору встановлюється з дня укладення договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів та пені. За користування кредитними коштами у межах встановленого терміну кредитування, відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 13,90% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - у подвійному розмірі. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором та виникненням простроченої заборгованості АТ "УкрСиббанк" у 2013 році звернулося до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 26105,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.05.2013 становить 208663.66 гривень та пеню у розмірі 779.11 гривень. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.09.2013 по справі №305/1372/13-ц, позов задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту №11305853000 від 27 лютого 2008 року в розмірі 26105.80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.05.2013 становить 208663.66 гривень та пеню в розмірі 779.11 гривень. Рішення набрало законної сили 01.10.2013. Після набрання рішенням суду законної сили, були отриманні виконавчі листи та направлені до ДВС для примусового виконання. На погашення заборгованості за кредитним договором за період з 16.08.2013 по 10.05.2016 надійшло 15073,29 доларів США в рахунок погашення заборгованості по кредиту за період з 01.07.2013 по 10.09.2014 - 5879,80доларів США в рахунок погашенння заборгованості по процентах. Сума боргу по кредиту, що була стягнута за рішенням суду, не була погашена своєчасно та у повному обсязі і станом на 28.03.2018 залишок по кредиту складає 9129,22 доларів США. Також, станом на 28.03.2018 залишаються невиконаними зобов'язання відповідача по поверненню процентів, які відповідно до п.1.3.1, п.1.3.3 кредитного договору нараховані у розмірі 7577,63 доларів США за час користування кредитними коштами з 10.09.2014 по 09.03.2018 та небули предметом розгляду по справі №305/1372/13-ц. Відповідно до умов п.4.1 кредитного договору на суму боргу по процентах нарахована пеня у розмірі 47641,45 гривень за період з 28.03.2017 по 28.03.2018. Враховуючи, що кошти які стягнуті рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.03.2013, фактично надійшли частково на погашення кредиту та процентів в період з 23.09.2013 по 10.05.2016, позивач відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України має право на стягнення 3% річних від суми стягнення за рішенням суду 26105,80 доларів США за мінусом сум погашення заборгованості. На підставі наведеного просять стягнути з відповідачки [PERSON] на їхню користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11305853000 від 27.02.2008, а саме: 7577,63 доларів США - проценти за кредитом за час користування кредитними коштами з 10.09.2014 по 09.03.2018; 47641,45 гривень - пеню за несвоєчасне погашення процентів за період з 28.03.2017 по 28.03.2018; 40305,94 гривень - 3% річних за період з 01.10.2013 по 28.03.2018, а також судовий збір у розмірі 4309,29 гривень та витрати пов'язані з розглядом справи. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 25.04.2018 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, слідує, що відповідач, [PERSON] отримала ухвалу про відкриття провадження по справі - 03.05.2018. У встановлений ч.1 ст.193 ЦПК України та визначений ухвалою суду про відкриття провадження від 25.04.2018 у справі п'ятнадцятиденний строк, відповідач не скористалася своїм правом для подання відзиву на позовну заяву, як і не надала такий станом на день розгляду справи. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судовому засіданні представник позивача не був присутній, однак представник ПАТ "УкрСиббанк" - Дорогань В.О. надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника банку. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, [PERSON] повідомлялася належним чином про день, час та судового засідання призначеного на 10:00 годину 08.06.2018, що стверджується її особистим підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причину своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надала. В силу пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 лютого 2008 року між позивачем та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11305853000, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 30000 доларів США зі сплатою 13.90% річних за користування кредитом. Відповідач [PERSON] зобов'язалася повертати кредит, щомісячно, у відповідності до графіку, та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісію та інші витрати згідно умов договору, але не пізніше 27.02.2015. Відповідно до п.7.8 кредитного договору, строк дії кредитного договору встановлюється з дня укладення договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів та пені. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором та виникненням простроченої заборгованості ПАТ "УкрСиббанк" у 2013 році звернулося до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №11305853000 від 27 лютого 2008 року у розмірі 26105,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.05.2013 становить 208663.66 гривень та пеню у розмірі 779.11 гривень. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.09.2013 по справі №305/1372/13-ц, позов задоволено стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту №11305853000 від 27 лютого 2008 року в розмірі 26105.80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.05.2013 становить 208663.66гривень та пеню в розмірі 779.11 гривень. Рішення набрало законної сили 01.10.2013. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За правилами ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. В п.17 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. До такого висновку дійшов і ВСУ у постанові від 25 травня 2016 року за наслідками розгляду справи № 6-157цс16, виклавши наступну правову позицію по даній справі: виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли спірні правовідносини, які стосуються нарахування відсотків за користування кредитом 3% річних за період з 01.10.2013 по 28.03.2018 та пені за період з 28.03.2017 по 28.03.2018, що не були розрахунковими при ухваленні Рахівським районним судом рішення від 18.09.2013, яке на момент звернення позивача з даним позовом відповідачем не виконано у повному обсязі, оскільки відповідачем не було надано доказів виконання у повному обсязі вище зазначеного рішення. Разом з тим, позивачем у позовній заяві зазначено, що на погашення заборгованості за кредитним договором за період з 16.08.2013 по 10.05.2016 надійшло 15073,29 доларів США в рахунок погашення заборгованості по кредиту за період з 01.07.2013 по 10.09.2014 - 5879,80 доларів США в рахунок погашенння заборгованості по процентах. Сума боргу по кредиту, що була стягнута за рішенням суду, не була погашена своєчасно та у повному обсязі і станом на 28.03.2018 залишок по кредиту складає 9129,22 доларів США. Також, станом на 28.03.2018 залишаються невиконаними зобов'язання відповідача по поверненню процентів, які відповідно до п.1.3.1, п.1.3.3 кредитного договору нараховані у розмірі 7577,63 доларів США за час користування кредитними коштами з 10.09.2014 по 09.03.2018 та небули предметом розгляду по справі №305/1372/13-ц. Відповідно до п.1.3.1. кредитного договору, за користування кредитними коштами у межах встановленого терміну кредитування, відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 13,90% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - у подвійному розмірі. Позивачем був наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором. Іншого розрахунку на спростування наданого позивачем відповідач не надав. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість по відсотках за період, що не був розрахунковим при ухваленні Рахівським районним судом рішення від 18.09.2013 тобто за період з 10.09.2014 по 09.03.2018 становить 7577,63 доларів США. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/чи процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно (п.4.1. кредитного договору). Згідно довідки розрахунку заборгованості по пені, позивачем у відповідності до п.4.1 кредитного договору нарахована пеня на суму боргу по процентах за період з 28.03.2017 по 28.03.2018 у розмірі 47641,45 гривень. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що кошти які стягнуті рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.03.2013, фактично надійшли частково на погашення кредиту та процентів в період з 23.09.2013 по 10.05.2016, позивач відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України має право на стягнення 3% річних від суми стягнення за рішенням суду 26105,80 доларів США за мінусом сум погашення заборгованості, що згідно розрахунку наданого позивачем за період з 01.10.2013 по 28.03.2018 становить 40305,94 гривень. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, натомість, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано, за таких обставин, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ПАТ "УкрСиббанк" судові витрати в сумі 4309,29 гривень судового збору.

Outcome: approved