Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Грищенко О.В. звернувся до суду з поданням, погодженим начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, про тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України. Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист Оболонського районного суду м. Києва № 2/756/520/13 від 18.06.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 477 357 грн. та судовий збір в розмірі 3219 грн. 08.11.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Коблошом О.Й. відкрито виконавче провадження ВП № 40607233 по виконанню вищевказаного виконавчого листа. Як зазначив суб'єкт подання, рішення суду боржником не виконані в термін, наданий для самостійного виконання, на вимоги державного виконавця боржник не з'являється, будь-які спроби зв'язатися з ним є безуспішними. Станом на 17.09.2014 року заборгованість боржника перед стягувачем погашена не була. З цих підстав суб'єкт подання просив суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] до моменту виконання зобов'язань перед стягувачем. В судовому засіданні державний виконавець заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив подання задовольнити. Представник боржника в судому засіданні заперечувала проти задоволення подання посилаючись на те, що стягувач є громадянином Республіки Болгарія та у випадку заборон виїзду за кордон порушується право боржника на вільний вибір професії, так і в кінцевому рахунку, до неможливості чи ускладнення прагнення боржника до отримання доходу з метою його використання для свого забезпечення та виконання свого зобов'язання в повному обсязі. Також зазначила, що боржник через свого представника завжди з'являється за викликом державного виконавця та пропонував сплатити борг шляхом стягнень із заробітньої плати. Стягувач у судове засідання не з'явився, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд розглядає подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення боржника та стягувача. Вислухавши пояснення державного виконавця, представника стягувача та дослідивши матеріали справи та оригінал виконавчого провадження суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 477357 грн. та судовий збір в розмірі 3219 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.09.2013 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2013 року залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили, а тому на його виконання 06.11.2013 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2/756/520/13. З матеріалів справи вбачається, що у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 40607233 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 477 357 грн. та судовий збір в розмірі 3219 грн. Як зазначив суб'єкт подання, боржник рішення суду боржником не виконані в термін, наданий для самостійного виконання, на вимоги державного виконавця боржник не з'являється, будь-які спроби зв'язатися з ним є безуспішними. У відповідності до ст. 77-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Ст. 3 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Частинами 3 і 4 ст. 22 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що виїзд та в'їзд з/та в Україну іноземця та особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов'язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України або тимчасово обмежується право виїзду з України. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Невиконання боржником своїх зобов'язань може зумовлюватися об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядженя, важкої хвороби. Однак, воно може мати і суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з причин, які не є поважними. Саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. В судовому засіданні представник боржника зазначала, що її довіритель не заперечує проти відрахувань із його заробітної плати. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Проте, суб'єктом подання не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", в матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань. Також суб'єктом подання не надано доказів на підтвердження наміру боржником виїхати за межі України з метою уникнення цивільно-правової відповідальності. Таким чином, відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", та,

Outcome: dismissed