Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26 червня 2008 року між ТОВ "Комерційний банк "Дельта Банк" та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав позичальниці грошові кошти на власні потреби у сумі 2 500 грн., строком на 12 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 25 червня 2009 року, на умовах, визначених договором. Внаслідок невиконання зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 24 лютого 2014 року становить 2446,50 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 1662,00 грн.; заборгованості за комісіями - 784,50 грн. В зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки зазначену суму. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмову заяву, відповідно до якої просив суд відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропущенням позивачем строку позовної давності. Вислухавши представника відповідачки, дослідивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Положеннями ч.1 ст.257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Згідно положень ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що 26 червня 2008 року між ТОВ "Комерційний банк "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-14501-260608(а.с.5-7). Як вбачається з умов договору, укладеного між сторонами, позивач брав на себе зобов'язання надати [PERSON] грошові кошти, здійснювати обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в кредитному договорі. П.1.1. договору визначено, що банк надає [PERSON] грошові кошти на власні потреби на суму 2 500 грн.(а.с.6 ). За умовами п.2.9. кредитного договору починаючи з місяця, що слідує за місяцем,в якому наданий Кредит, Позичальник щомісячно не пізніше 26(двадцять шостого) числа кожного місяця зараховує на рахунок Кредитора, зазначений у п.2.11 цього договору, рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за Кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 297,00 грн., надалі за текстом - "Платіж", у відповідності до графіку платежів, наведеному у додатку 1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною цього Договору. В місяці, на який припадає закінчення терміну користування Кредитом, зазначений в п.1.2, Платіж повинен бути сплачений Позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення Кредиту. У випадку, якщо день сплати Платежу припадає на вихідний, святковий або календарний день, котрий у поточному місяці відсутній (29,30, або 31 число), то Позичальник зобов'язаний сплатити Платіж у наступний робочий день(а.с.5). Умовами п.3.6 договору передбачено, що у разі порушення строків сплати Платежів, які включають заборгованість за Кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, Позичальник сплачує на користь Кредитора штрафні санкції на умовах передбачених цим Договором(а.с.6). Проте, взяті на себе за кредитним договором від 26 червня 2008 року зобов'язання відповідачка не виконала, у зв'язку з чим станом на 24 лютого 2014 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 2446 грн. 50 коп., з якої 1622 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 784,50 грн. - заборгованість за комісіями(а.с.10). Як вбачається з умов кредитного договору від 26 червня 2008 року, домовленості щодо збільшення строку позовної давності між сторонами досягнуто не було. Відповідно до анкети позичальника, яка є невід'ємною частиною договору, строк дії кредиту, становить 12 місяців (а.с.8). Умовами п.1.2. договору від 26 червня 2008 року визначено, що кредит надається на строк 12 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 25 червня 2009 року, на умовах, визначених договором. Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №001-14501-260608 від 26 червня 2008 року, останній платіж [PERSON] був внесений 26 листопада 2008 року. Вказані операції були вчинені відповідачкою в межах дії наданого їй кредиту та його строку дії(з 26 червня 2008 року по 25 червня 2009 року включно). Після 26 листопада 2008 року відповідачка перестала виконувати свої зобов'язання за кредитним договором. Позивачем не надано доказів вчинення [PERSON] після 26 листопада 2008 року дій, які свідчать про визнання нею боргу за кредитним договором №001-14501-260608 від 26 червня 2008 року. Строк позовної давності за кредитним договором №001-14501-260608 від 26 червня 2008 року, перебіг якого слід рахувати після сплину строку виконання зобов'язань - з 27 грудня 2008 року, закінчився 27 грудня 2011 року. В той же час, позивач звернувся з позовом до суду лише 16 квітня 2014 року, тобто після закінчення встановленого діючим законодавством строку позовної давності. Згідно положень п.7 ч.13 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] необхідно відмовити у зв'язку зі сплином на час звернення з позовом до суду строку позовної давності, про сплин якої було заявлено відповідачкою до постановлення судового рішення. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в сумі 243.6 грн.(а.с.1), не підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: dismissed