Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки ВАЗ, модель 21703, рік випуску 2007, колір зелений, державний номер [NUMBER], належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого РЕВ-1 МРВ УДАІ ГуМВС України в Одеській області 11.11.2007 року, шляхом надання ПАТ "Комерційний банк "Надра" права укласти договір купівлі- продажу з будь-якими особами за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмета застави. Кошти, отримані від реалізації предмету застави, направити на погашення заборгованості за кредитним договором №ОД05/11/2007/840-К/999 від 02.11.2007 року перед ПАТ "Комерційний банк "Надра"; стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Надра" сплачений судовий збір в сумі 1195,81 гривень. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору "Автопакет" №ОД05/11/2007/840-К/999 від 02.11.2007 року, ПАТ КБ "Надра" надав відповідачеві кредит в іноземній валюті в сумі 8709,13доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач передав в заставу транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21703, рік випуску 2007, колір зелений, державний номер [NUMBER], належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого РЕВ-1 МРВ УДАІ ГуМВС України в Одеській області 11.11.2007 року. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем по договору "Автопакет" №ОД05/11/2007/840-К/999 від 02.11.2007 року, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 18.02.2014 року складає 119581,43 гривня. Представник позивача надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.38). Відповідач до судового засідання повторно не з'явився, хоча судом був повідомлений про день слухання справи належним чином, а тому за згодою позивача суд вважає можтивим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підтягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору "Автопакет" № ОД05/11/2007/840-К/999 від 02.11.2007 року, ПАТ КБ "Надра" надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 8709,13 доларів США (а.с.12-18). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, [PERSON] передав в заставу транспортний засіб марки марки ВАЗ, модель 21703, рік випуску 2007, колір зелений, державний номер [NUMBER], належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого РЕВ-1 МРВ УДАІ ГуМВС України в Одеській області 11.11.2007 року (а.с.14, 20). Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем по договору "Автопакет", загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 18.02.2014 року складає 119581,43 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту -66266,94 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом -3781,58 гривня; пеня за прострочення сплати кредиту -1514,03 гривень; штраф за порушення виконання умов договору -7529,71 гривень (а.с.9). Відповідно до п.1 ч.І ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язанім внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень кредитного договору, при порушенні позичальником умов цього договору щодо строків виконання зобов'язання, у банку виникає право на задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок предмету застави. Статтею 20 ЗУ "Про заставу" встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Статтею 2 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" встановлено, що обтяжувачем є, крім іншого, кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов'язанням. Відповідно до ст.З ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до ст.23 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів на його користь сплачених ним судових витрат, суд,

Outcome: approved