Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), діючи через представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить усунути перешкоди у користуванні автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313», типу автобус - D, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама): VIN - WDB9036631R169689, WDB9036631R169689, реєстраційний номер [NUMBER], колір: білий, зареєстрований 23 жовтня 2012 року Жовтоводським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області шляхом зняття арешту та виключенням відомостей з Державного реєстру обтяжень про заставу автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313», типу автобус - D, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама): VIN - WDB9036631R169689, WDB9036631R169689, реєстраційний номер [NUMBER], колір: білий, зареєстрований 23 жовтня 2012 року Жовтоводським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області, припинити договір застави автотранспорту, а саме: автомобіля марки «MERCEDES- BENZ», моделі «SPRINTER 313», типу автобус - D, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама): VIN - WDB9036631R169689, WDB9036631R169689, реєстраційний номер [NUMBER], колір: білий, зареєстрований 23 жовтня 2012 року Жовтоводським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26 березня 2008 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 жовтня 2012 року придбав транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313», типу автобус - D, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама): VIN - WDB9036631R169689, WDB9036631R169689, реєстраційний номер [NUMBER], колір: білий, зареєстрований Жовтоводським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області. У жовтні 2015 року він, маючи намір реалізувати своє право на продаж транспортного засобу, почав збирати необхідні документи. 24 листопада 2015 року було зроблено запит до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Отримавши відповідь на запит йому стало відомо, що на належний йому автомобіль було накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна. З зазначеної відповіді вбачалось, що попередній власник, [PERSON], є боржником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до чого у 2013 році було накладено обтяження. У звязку з тим, що він при купівлі автомобіля не знав та не міг знати про обтяження у вигляді застави рухомого майна, він змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених та оспорюваних прав, та просити усунути перешкоди у користуванні автомобілем, припинити договір застави та зняти заборону відчуження шляхом виключення в Державному реєстрі обтяжень. В судове засідання ні позивач, ні його представник не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується особистою розпискою представника [PERSON], яка знаходиться в матеріалах справи. 24 жовтня 2017 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду в пресі - газеті «Урядовий кур'єр» №189 від 07 жовтня 2017 року. За таких обставин суд, враховуючи згоду представника позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки 26 березня 2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір застави, згідно якого він передав в заставу автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313», який в подальшому був придбаний за довідкою-рахунком позивачем. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було зареєстровано заставу нерухомого майна на підставі договору, та відповідне обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Термін дії договору до 22 березня 2013 року. Проте, у звязку з невиконання зобовязань на даний час за кредитним договором обтяження продовжено до 29 березня 2018 року. Припинення застави у звязку з реалізацією предмета заставодавцем законом не передбачено. Окрім того, всупереч положенням ч. 2 ст. 586 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу» та умовам договору застави боржник відчужив майно, яке перебувало в заставі банку й обтяження якого на час відчуження було зареєстровано відповідно до закону, не повідомивши про це заставодержателя та не отримавши його згоди, що виключає добросовісність набуття майна позивачем, та на нього розповсюджується запис про обтяження автомобіля, тому підстав для задоволення позову не має. Також, враховуючи, що договір відчуження укладений в 2012 році, позивач міг звернутися до реєстру та дізнатися про наявне обтяження 5 років тому, і в зв'язку зі зверненням до суду позивача лише у червні 2017 року, відповідач заявляє про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності, проте вказує на безпідставність заявлених вимог. Заслухавши представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24 березня 2008 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладена кредитна угода №0803/116, за умовами якої ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надало [PERSON] кредит в сумі 48\~000 дол. США зі сплатою за користування 16 % річних до 21 березня 2013 року. У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] 26 березня 2008 року укладено договір застави автотранспорту №0803/116/ТЗ/2, а саме транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313», 2000 року випуску, білого кольору, шасі - WDB9036631R169689, типу автобус D пасажирський, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний транспортний засіб належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РВС №260933, виданого 07 липня 2004 року Рівненським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України. Вартість предмета застави становить 94\~687, 50 грн. З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №48396425 від 24 листопада 2015 року слідує, що 02 квітня 2008 року за №6924170 зареєстровано обтяження на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313», номер обєкта - WDB9036631R169689, реєстраційний номер [NUMBER], з терміном дії по 02 квітня 2013 року. 29 березня 2013 року змінено відомості про обтяження, термін дії продовжено до 29 березня 2018 року. В звязку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до неї та [PERSON] про звернення стягнення. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2010 року, яке набрало законної сили 24 травня 2010 року, звернуто стягнення, зокрема на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313», 2000 року випуску, тип ТЗ: автобус D пасажирський, № кузова/шасі: WDB9036631R169689, реєстраційний номер [NUMBER], шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення Заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені Заставодавця. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором №0603/116 від 24 березня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] станом на 14 вересня 2016 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 231\~105,19 дол. США, що еквівалентно 6\~105\~799,12 грн. Як слідує з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 154304 23 жовтня 2012 року транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313», типу автобус - D, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама): VIN - WDB9036631R169689, WDB9036631R169689, Жовтоводським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області перереєстровано на [PERSON], новий реєстраційний номер - АЕ0449АВ на підставі довідки-рахунка № ДПІ784667 від 19 жовтня 2012 року. При цьому, відчуження предмету застави здійснено без згоди ПАТ КБ «ПРИВАБАНК». Пунктом 17.7 договору застави автотранспорту №0803/116/ТЗ/2 від 26 березня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], передбачено зобов'язання останнього не передавати предмет застави в оренду (майновий найом), у лізинг, у спільну діяльність, або у безоплатне користування, не здійснювати його відчуження або інше розпорядження предметом застави без письмової згоди заставодержателя. Відповідно до ст.1 Закону України "Про заставу" та ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).\~\~\~\~ Частиною 4 ст.577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги , на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Статтею 9 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, визначено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.\~\~ Дані висновки є такими, що узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України висвітленою в постановах Верховного Суду України № 6-7цс13 від 03 квітня 2013 року, №6-64цс12 від 06 червня 2011 року, №6-168цс14 від 19 листопада 2014 року. Отже, всупереч положенням ч. 2 ст. 586 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу» та умовам договору застави [PERSON] відчужив майно, яке перебувало в заставі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» й обтяження якого на час відчуження було зареєстровано відповідно до закону, не повідомивши про це заставодержателя та не отримавши його згоди, що виключає добросовісність набуття майна позивачем, та на нього розповсюджується запис про обтяження автомобіля, обставини передбачені статтею 9 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» судом не встановлені, відтак вимоги про усунення перешкод у користуванні спірним автомобілем шляхом зняття арешту з нього та виключенням відомостей з Державного реєстру обтяжень про заставу автомобіля задоволення не підлягають. Не підлягають і до задоволення позовні вимоги про припинення договору застави автотранспорту, так як випадки припинення застави передбачені ст. 28 Закону України «Про заставу», серед яких припинення застави в зв'язку з реалізацією предмета застави заставодавцем законом не передбачено.

Outcome: dismissed