Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 128807,94 грн., зазначивши, що між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачкою 23.05.2008 року було укладено кредитний договір № б/н, де відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка 23 травня 2008 року також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Проте, відповідачка порушила свої зобов`язання щодо щомісячного повернення кредитної заборгованості, передбаченої договором. А тому, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, яка станом на 23.03.2020 року становить 128807,94 грн., в тому числі: заборгованість за поточним тілом кредиту - 00,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 70974,63 грн., нараховано відсотків за користування кредитом - 00,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 00,00 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України - 28547,15 грн., пеня - 22914,35 грн., комісія - 00,00 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 6121,81 грн., а також просить стягнути з відповідачки 2102,00 грн. судового збору. В судове засідання сторони не викликалися. Від [PERSON] до суду відзиву не надходило. Згідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши надані позивачем письмові докази в порядку спрощеного позовного провадження, суд доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23 травня 2008 року відповідачці було відкрито картковий рахунок за кредитним договором № б/н, укладеним сторонами у формі заяви про відкриття рахунку та надання кредитної картки з встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок. У заяві зазначено, що відповідачка згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Факт видачі картки та встановлення кредитного ліміту зафіксовано в анкеті-заяві. До кредитного договору банк також додав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписану відповідачкою 23 травня 2008 року, і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 23.03.2020 року становить 128807,94 грн. та включає в себе: заборгованість за поточним тілом кредиту - 00,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 70974,63 грн., нараховано відсотків за користування кредитом - 00,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 00,00 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України - 28547,15 грн., пеня - 22914,35 грн., комісія - 00,00 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 6121,81 грн. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку чітко прослідковується, що відповідачка користувалася грошима, а отже й отримала кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із даної виписки також вбачається, що відповідачка знімала кредитні кошти через банкомат, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами, розраховувалася карткою та поповнювала картковий рахунок, де останню розрахункову операцію нею здійснено 19.11.2018 року шляхом поповнення картки на суму 2700 грн. в терміналі самообслуговування. Виходячи з цього, користуючись кредитними коштами, відповідачці були добре відомі і зрозумілі умови договору. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виданої на ім`я відповідачки, останній 23.05.2008 року, 16.09.2008 року, 31.03.2009 року, 01.04.2009 року, 17.04.2009 року, 21.08.2009 року, 01.10.2009 року, 30.05.2011 року, 04.07.2011 року, 02.10.2011 року, 04.03.2015 року, 20.01.2016 року, 21.01.2016 року, 31.01.2017 року та 13.05.2019 року було змінено кредитний ліміт як шляхом збільшення, так і в сторону зменшення. З довідки банку щодо видачі відповідачці кредитних карток вбачається, що на ім`я [PERSON] за кредитним договором було видано наступні кредитні картки: [NUMBER] від 01.05.2008 року зі строком дії до 05.2012 року, [NUMBER] від 28.01.2010 року зі строком дії до 05.2012 року, [NUMBER] від 24.02.2012 року зі строком дії до 12.2015 року, [NUMBER] від 04.03.2015 року зі строком дії до 04.2018 року та [NUMBER] від 18.05.2018 року зі строкм дії до 04.2022 року, що свідчить про те, що строк дії кредитної картки не закінчився. Разом з тим, як зазначалося вище та встановлено судом, відповідачка 23 травня 2008 року одночасно із заявою-анкетою підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Підписана відповідачкою довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» містить умови щодо розміру базової процентної ставки у місяць - 3,00%, умов здійснення розрахунків, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн., до 25 числа поточного місяця, розмір та порядок нарахування пені та штрафів - фіксована частина (250,00 грн.) і процентна складова (+5% від суми позову) та процентної ставки, що застосовується при несанкціонованому перевищенні ліміту кредиту. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору, а відповідачка, підписуючи вказану довідку про умови кредитування, була особисто ознайомлена з нею, а отже й з умовами надання банківських послуг та з порядком проведення розрахунків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачка не оспорювала умови кредитування. Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача пені за прострочене зобов`язання в розмірі 22914 грн. 35 коп. та штрафів відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 6121 грн. 81 коп. штраф (процентна складова), то суд виходить з наступного. Згідно умов укладеного між сторонами договору за неналежне виконання відповідачкою обов`язків передбачена сплата як пені, так і штрафів, однак зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що вони нараховуються позичальнику за порушення строків погашення заборгованості за один і той самий період, наслідком чого може стати подвійне притягнення відповідачки до одного і того ж виду відповідальності, що вбачається з наступного. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові №6-2003цс15 від 23 жовтня 2015 року. А тому, суд приходить до обгрунтованого висновку про стягнення з відповідачки боргу за тілом кредиту, відсотків по кредиту і штрафних санкцій, відмовивши у стягненні з відповідачки пені за прострочене зобов`язання з метою запобігання подвійній цивільно-правовій відповідальності останньої за одне й те ж саме порушення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачки слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 105893,59 грн., куди входить заборгованість за тілом кредиту - 70974,63 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, - 28547,15 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 6121,81 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору, пропорційно задоволеним вимогам. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: partial