Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 жовтня 2016 року у розмірі 49903,10 грн. Позов обґрунтований тим, що 05 жовтня 2016 року між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4600,00 грн., що підтверджується довідкою про умови кредитування. Відповідач, згідно ч.1 ст.634 ЦК України, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно пунктів 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач надав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором, який є укладеним відповідно до ч.2 ст. 639, ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, передбачені порядок та умови погашення кредиту і заборгованості по ньому, сплата нарахованих в період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, а також наслідки невиконання умов договору. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. На думку позивача, АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та у розмірі, встановленому договором. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту,клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюється за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % для картки «Універсальна» та 84,0 % для картки «Універсальна голд». Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 22 листопада 2020 року [PERSON] має заборгованість в сумі 61101 гривень 83 копійки, із них: 49903,10 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11198,73 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. Однак, позивач на свій розсуд вимагає від боржника лише частину суми заборгованості за кредитом, яка становить 49903 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот три) гривні 10 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом. У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальній сумі 49903,10 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 2102,00 грн. Ухвалою судді від 26.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду на 24 лютого 2021 року. Ухвалою судді від 26.01.2021 року клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» про огляд веб-сайту повернуто позивачу через невідповідність його ст. 117 ЦПК України. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надіслав, судова повістка направлялась йому за зареєстрованим місцем проживання, і була отримана ним 30.01.2021 року. На підставі п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Під час розгляду справи судом встановлено, що 05.10.2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір, шляхом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк надає клієнту споживчий кредит у розмірі та умовах, встановлених Договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, встановлені Договором. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Відповідно до п. 2.1.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом. Згідно з Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, відповідач мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн. Відповідно до довідки про зміни умови кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , 05.10.2016 року, йому була надана картка [NUMBER] . Кредитний ліміт 05.10.2016 року встановлено в розмірі 2900,00 грн., 05.10.2016 року кредитний ліміт зменшено до 2900,00 грн.; 06.10.2016 року кредитний ліміт збільшено до 4000,00 грн., 31.01.2017 року кредитний ліміт збільшено до 4600,00 грн., 16.05.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] була надана наступна картка: [NUMBER] (дата відкриття 05.10.2016 року, термін дії до 10/18). АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу платіжну картку, згодом збільшуючи кредитний ліміт. Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, у відповідача виникла прострочена заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим банком нарахована позичальнику сума заборгованості станом на 22 листопада 2020 року в сумі 61101 гривень 83 копійки, із них: 49903,10 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11198,73 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. Разом з тим, позивач в позові просить стягнути з відповідача [PERSON] лише частину суми заборгованості - в розмірі 49903 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот три) гривні 10 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Водночас, згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] була видана лише одна картка: [NUMBER] термін дії якої встановлений до жовтня 2018 року. Відповідно до положень пунктів 2.1.1.2.11, 2.1.1.2.12, 2.1.1.2.13 Умов та правил, карта діє в межах визначеного строку. Після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну її дії, банком випускається карта на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів. Як роз`яснено в пунктах 53, 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Оскільки кредитна карта відповідача діяла до жовтня 2018 року включно, і відповідно до довідок банку не перевипускалась, то у банку відсутні підстави для нарахування процентів після спливу строку дії картки, тобто після 31.10.2018 року. Станом на 31.10.2018 року заборгованість позичальника складала 25093,66 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості і випискою по рахунку. Крім того, хоча банком і зазначено про стягнення з відповідача лише суми кредиту в розмірі 49903,10 грн., як свідчить виписка по рахунку [PERSON] , до суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 49903,10 грн. банком включені суми процентів і пені, які нараховувались систематично, в тому числі і після 31.10.2018 року (а.с. 16-17). Отже, заявлена банком до стягнення сума складається не лише з суми (тіла) кредиту, як зазначено у позові, а містить в собі відсотки і пеню, у зв`язку з чим у суду є підстави для перевірки наданого розрахунку, починаючи з 01.11.2018 року, тобто після спливу строку дії картки. Так, суд погоджується із нарахованими банком сумами платежів за послугою «Миттєва розстрочка» і «страхування кредитного ліміту» з 01.11.2018 року по 23.10.2020 року в загальному розмірі 16274,74 грн. Однак, суд не погоджується із нарахованими банком сумами відсотків і пені після спливу строку дії картки, і не враховує їх як частину тіла кредиту. До того ж, суми пені банком до стягнення не заявлялись, а предметом позову є лише сума кредиту. Крім того, згідно з випискою по рахунку, за період з 01.11.2018 року по 23.10.2020 року позичальник сплатив кошти на погашення боргу в загальному розмірі 30662,31 грн., і тому загальна сума заборгованості підлягає зменшенню на суму внесених коштів. Отже сума боргу за кредитом становить 10706,09 грн. і розраховується так: (25093,66 + 16274,74) - 30662,31 = 10706,09 грн. Таким чином, з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення боргу, стягненню з [PERSON] підлягає сума боргу в розмірі 10706,09 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 441,42 грн На підставі викладеного та

Outcome: partial