Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.06.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між відповідачем та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.01.2014 року має заборгованість 13586 грн. 60 коп., яка складається з: 2175 грн. заборгованість за кредитом; 11411 грн. 60 коп. заборгованість по процентам за користування кредиту. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3500 грн. 51 коп., яка була стягнута судовим наказом Великолепетиського районного суду Херсонської області від 03.01.2008 року з відповідача на користь позивача, різниця становить 10086 грн. 09 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 504 грн. 30 коп. штраф (процентна складова). Заборгованість до стягнення становить 11090 грн. 39 коп. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 11090 грн. 39 коп. за кредитним договором № б/н від 16.06.2006 року та судовий збір. Представник позивача Зайченко К.С. у судовому засіданні надала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 12141 грн. 94 коп. за кредитним договором № б/н від 16.06.2006 року та судовий збір. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та просить суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з закінченням строків позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 16.06.2006 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до заяви позичальника банк надав відповідачу кредит у розмірі 2500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно судового наказу Великолепетиського районного суду від 03.01.2008 року з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти у сумі 3541 грн. 01 коп. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано зобов'язання - сплачувати певну суму коштів щомісяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів відповідно до ст. 261 ЦК України необхідно обчислювати з моменту (місяця. дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Але відповідачем було визнано свій борг, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2008 року, що призвело до переривання перебігу позовної давності, а тому відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності за вказаним спором повинен починатися з дня визнання відповідачем свого боргу, тобто з 11.12.2008 року.. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки). А тому, суд приходить до висновку, що обставини включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем у позові не виставлено питання про поновлення строку позовної давності, то суд відповідно до ст.ст. 257, 261, 264, 266, 267 ЦК України приходить до висновку, що у задоволені позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості необхідно відмовити у повному обсязі у зв'язку з закінченням строку позовної давності. На підставі ст.ст. 256, 257, 258, 260, 261, 264, 266, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed