Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

29.07.2014 року ФГ "Стіна" в особі його голови Пелиха М.І. звернулося до суду з позовом до [PERSON], Стінянської сільської ради, третя особа, Томашпільська районна державна адміністрація про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Цього же дня ФГ "Стіна" звернулося до суду з аналогічним позовом до [PERSON], інших цих же відповідачів про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Ухвалою суду від 14.08.2014 року позовні заяви об"єднані в одне провадження. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору оренди землі від 08 грудня 2004 року, укладеного між Томашпільською районною державною адміністрацією та головою ФГ «Стіна»: Пелихом М.І., земельна ділянка сільськогосподарського призначення, загальною площею 93,4466 га, яка знаходиться на території Стінянської сільської ради передана у строкове платне користування останньому. Цей договір був зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Державний земельний кадастр» у книзі № 4 під № 7 від 08 грудня 2004 року. Відповідно до пунктів 2, 8 вказаного договору в оренду передано земельну ділянку площею 93,4466 га, яка передана у платне користування голові ФГ «Стіна» в особі Пелиха М.І. строком на 20 років, а саме до 2024 року, в склад якої входить рілля площею 18,0041 га, багаторічні насадження площею 65,4840 га та пасовища, площею 9,9585 га. 22.02.2012 року, за клопотанням голови ФГ "Стіна" Пелиха М.І., Томашпільською РДА було прийнято розпорядження №89 "Про надання дозволу голові ФГ "Стіна" Пелиху М.І. на внесення змін до договору оренди земельної ділянки із земель під багаторічними насадженнями та із земель запасу в частині зменшення площі та продовження дії договору оренди на території Стінянської сільської ради". Після розробки та затвердження проектної документації - 12 вересня 2012 року між Томашпільською районною державною адміністрацією (орендодавець) та головою ФГ «Стіна» в особі голови Пелиха М.І. (орендар) був укладений договір оренди землі № 12, відповідно до якого орендодавцем було передано орендарю земельну ділянку площею 67,8597 га, зокрема, 65,4840 га багаторічні насадження, ділянка [NUMBER] - 0,8784 га та ділянка[NUMBER] - 1,4973 га (пасовище) строком на 20 років. Разом з тим, у травні 2014 року представнику позивача Пелиху М.І. стало відомо, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] Стінянською сільською радою видано свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме багаторічні насадження яблуневого саду розташовані на орендованій ФГ "Стіна" земельній ділянці. Підставою для видачі сільською радою оспорюваних свідоцтв стало: на ім"я [PERSON] - рішення Томашпільського районного суду від 17.12.2010 року, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дерева яблуневого саду; на ім"я [PERSON] - рішення Ямпільського районного суду від 20.05.2011 року, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дерева яблуневого саду. Вищевказані рішення судів першої інстанції скасовано рішеннями апеляційного суду Вінницької області, а саме: Томашпільського районного суду - рішенням апеляційної інстанції від 04.11.2011 року; Ямпільського районного суду - від 15.07.2014 року. Зважаючи на те, що підстави для видачі Стінянською сільською радою оспорюваних свідоцтв на ім"я відповідачів [PERSON] та [PERSON] відпали, позивач просить суд ухвалити рішення про визнання вищевказаних свідоцтв про право власності на нерухоме майно незаконними та скасувати їх, а також стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, голова ФГ "Стіна" Пелих М.І. позов підтримав із наведених в позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, заперечує в його задоволенні, оскільки відповідач [PERSON] отримав оскаржуване свідоцтво про право власності на законних підставах, а саме судовому рішенні, тривалий час користується яблуневим садом, що є підставою для відмови в задоволенні заявлених вимог. Від Стінянської сільської ради надійшла заява в якій остання просить справу розглянути по суті у відсутності представника сільської ради, при вирішенні спору по суті остання покладається на розсуд суду. Аналогічна заява надійшла до суду і від третьої особи, Томашпільської районної державної адміністрації. Будучи неодноразово викликаним до суду відповідач [PERSON], в судові засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв"язку з чим суд уважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності відповідача [PERSON], оскільки оспорюване позивачем свідоцтво про право власності на нерухоме майно (багаторічні насадження) видане на ім"я [PERSON] не несе на собі будь-якого правового навантаження, так як відповідно до рішення Ямпільського районного суду від 20.05.2011 року воно (свідоцтво) втратило свою чинність. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За змістом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи, а саме рішень апеляційного суду Вінницької області від 04.08.2011 року (а.с. 30-33) та 15.07.2014 року (а.с.68-70), витягу з технічної документації грошової оцінки земельної ділянки, що надається на умовах оренди фермерському господарству "Стіна" для ведення фермерського господарства на території Стінянської сільської ради Томашпільського району (а.с. 24), і це не заперечується сторонами, що земельна ділянка під багаторічними насадженнями (яблуневим садом) належить до земель резервного фонду Стінянської сільської ради Томашпільського району, правом розпорядження якою наділена Томашпільська РДА у відповідності до ст. 17 ЗК України. Судом встановлено, що згідно договору оренди землі від 08 грудня 2004 року, укладеного між Томашпільською районною державною адміністрацією та головою ФГ «Стіна»: Пелихом М.І., земельна ділянка сільськогосподарського призначення, загальною площею 93,4466 га, яка знаходиться на території Стінявської сільської ради передана у строкове користування останньому. Цей договір був зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Державний земельний кадастр» у книзі № 4 під № 7 від 08 грудня 2004 року (а.с.12-14). Відповідно до пунктів 2, 8 вказаного договору в оренду передається земельна ділянка площею 93,4466 га, яка передана у платне користування голові ФГ «Стіна» в особі Пелиха М.І. строком на 20 років, а саме до 2024 року, в склад якої входить рілля площею 18,0041 га, багаторічні насадження площею 65,4840 га та пасовища, площею 9,9585 га. За інформацією відділу Держземагенства у Томашпільському районі (довідка №1900 від 16.06.2014 року) зазначений вище договір був дійсний до 01.10.2012 року (а.с.26). 22.02.2012 року, за клопотанням голови ФГ "Стіна" Пелиха М.І., Томашпільською РДА було прийнято розпорядження №89 "Про надання дозволу голові ФГ "Стіна" Пелиху М.І. на внесення змін до договору оренди земельної ділянки із земель під багаторічними насадженнями та із земель запасу в частині зменшення площі та продовження дії договору оренди на території Стінянської сільської ради". Після розробки та затвердження проектної документації - 12 вересня 2012 року між Томашпільською районною державною адміністрацією (орендодавець) та головою ФГ «Стіна» в особі голови Пелихом М.І. (орендар) був укладений договір оренди землі № 12, відповідно до якого орендодавцем було передано орендарю земельну ділянку площею 67,8597 га, зокрема, 65,4840 га багаторічні насадження, ділянка [NUMBER] - 0,8784 га та [NUMBER] - 1,4973 га (пасовище) строком на 20 років (а.с. 15-18). Рішенням Томашпільського районного суду від 17.12.2010 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дерева яблуневого саду, а рішенням Ямпільського районного суду від 20.05.2011 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дерева яблуневого саду (а.с.29, 67). Вказані судові рішення стали підставою для видачі Стінянською сільською радою свідоцтв про право власності на нерухоме майно, а саме: 14.01.2011 року свідоцтва серії САВ №300650 про право власності на багаторічні насадження на ім"я [PERSON] (а.с. 33); 21.07.2011 року свідоцтва серії САВ №300660 про право власності на багаторічні насадження на ім"я [PERSON] (а.с. 72). Рішеннями апеляційного суду Вінницької області від 04.08.2011 року (а.с. 30-33) та від 15.07.2014 року (а.с. 68-70) відповідно скасовані рішення Томашпільського районного суду від 17.12.2010 року та Ямпільського районного суду від 20.05.2011 року й ухвалено нові рішення якими в задоволенні позовних вимог [PERSON] і [PERSON] відмовлено. Вказані вище обставини підтверджують доводи позивача у тій частині, що ФГ «Стіна» на час видачі Стінянською сільською радою свідоцтв на ім"я відповідачів [PERSON] і [PERSON] про право власності на нерухоме майно було орендарем земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно - багаторічні насадження (яблуневий сад), а тому права цього господарства, як користувача земельної ділянки, передбачені ст.95 ЗК України, були порушені через укладання договорів купівлі-продажу багаторічних насаджень від 15.11.2010 року та 05.05.2011 року та видачі та підставі судових рішень оспорюваних свідоцтв про право власності, відтак ці порушення права підлягають судовому захисту в порядку ст.152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. За змістом ст. 411 ЦК України землекористувач має право на відчуження права користуванняземельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, якщо інше не встановлено законом. У разі продажу права користування земельною ділянкою власник цієї земельної ділянки має переважне перед іншими особами право на його придбання, за ціною, що оголошена для продажу, та на інших рівних умовах. Відповідно п. «а» ч. 2 ст. 22, п. «а» ч. 1 ст. 19 ЗК України визначено, що багаторічні насадження - це вид сільськогосподарських угідь земель сільськогосподарського призначення. Тобто, багаторічні насадження - це не що інше як земельна ділянка. Зі змісту ст. 6 Закону України «Про плату за землю» вбачається, що багаторічні насадження - це вид сільськогосподарських угідь, в розрізі п. «а» ч. 2 ст. 22 ЗК України - вид земель сільськогосподарського призначення. Отже, і в Законі України «Про плату за землю» під багаторічними насадженнями розуміють не що інше як земельна ділянка. Положення ст. 79 ЗК України та ст. 373 ЦК України вказують на те, що право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. При цьому, ст. 79 ЗК України та ст. 373 ЦК України є імперативними нормами законодавства, а тому підлягають прямому застосуванню та не можуть передбачати будь-яких виключень в їх застосуванні до відносин права власності на земельні ділянки. Виходячи як з аналізу змісту зазначених правових норм та норм ст. 6 Закону України "Про плату за землю", ст. ст. 33, 54 Закону України "Про охорону земель" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) багаторічні насадження та земельна ділянка під цими насадженнями визначаються як один об"єкт нерухомого майна сільськогосподарське угіддя, а відтак земельні ділянки, права на них, а також тісно пов"язані з цими ділянками об"єкти (грунт, замкнуті водойми, ліс, багаторічні плодові насадження), переміщення яких без заподіяння надмірної шкоди їх призначенню неможливе, знаходяться в обігу неподільно , якщо інше не встановлено законом. З цього слідує, що багаторічні насадження є приналежністю до головної речі - землі, а тому слідують за головною річчю (ст. 186 ЦК України). Відповідно до п. 2.3 Методичних рекомендацій стосовно визначення нерухомого майна, що знаходиться на земельних ділянках, право власності на які підлягає державній реєстрації, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2009 року N660/5 (чинному на час видачі спірних свідоцтв про право власності на нерухоме майно) право власності на багаторічні насадження не підлягає державній реєстрації відповідно до Тимчасового положення. Таким чином, оскільки видача правовстановлюючого документу на приналежність до головної речі, зокрема багаторічних насаджень, не передбачалося чинним законодавством діючим на час виникнення спірних правовідносин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON] підлягають стягненню з кожного на користь Пелиха М.І. по 243,60 грн. оплачених судових витрат по справі при поданні позовних заяв, сплата яких підтверджуються квитанціями банківських установ (а.с.1, 41).

Outcome: approved