Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по договору про надання освітніх послуг у сумі 4956,04 грн., яка складається з основного боргу у розмірі 3780,00 грн., інфляційних втрат у сумі 923,45 грн. та 3% річних у сумі 252,59 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідача, на підставі наказу № 88 від 29.08.2016, було зараховано до числа студентів першого курсу та між сторонами укладено цивільно-правовий договір про надання освітніх послуг. Згідно вказаного договору, позивач зобов`язався надати відповідачу освітню послугу за заочною формою навчання та терміном навчання чотири роки шість місяців, а відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу та дотримуватись обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту». Згідно умов договору та наказу по навчальному закладу, загальна вартість освітніх послуг становить 33580,00 грн., проте вона є помилковою та фактично складає 32850,00 грн. Відповідачем було виконано умови договору про надання освітніх послуг, разом з тим, зобов`язання по оплаті наданих освітніх послуг він не виконав. Відповідачу за перший семестр 2016-2017 навчального року було нараховано 3650,00 грн., в свою чергу, ним було сплачено 2000,00 грн. 05.07.2017 нараховано 3650,00 грн. за другий семестр вказаного навчального року. У відповідності до наказу №125 від 16.06.2017 зроблено перерахунок за фактичний термін навчання і зменшено суму оплати на 1520,00 грн. Таким чином, борг станом на 06.09.2019 становить 3780,00 грн. У зв`язку з невиконанням навчального плану та несплатою відповідачем заборгованості наказом №125 від 16.06.2017 останнього відраховано з числа студентів, а 20.02.2019 направлено на його адресу лист-вимогу про сплату боргу. Станом на 06.09.2019 заборгованість у добровільному порядку не сплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Заводського районного суду міста Миколаєва Гаврасієнко В.О. від 13.11.2019 цивільну справу за вищевказаним позовом передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва для розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.02.2020 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що наказом № 88 від 29.08.2016, [PERSON] зараховано з 01.09.2016 року студентом першого курсу заочної форми навчання за рахунок фізичних, юридичних осіб до Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка. Крім того, між Луганським державним університетом внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка в особі Комарницького В.М. (далі - виконавець) та відповідачем (далі - замовник) укладено договір про підготовку бакалавра (далі - Договір). Відповідно до пункту 1 Договору, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати вищу освіту, а саме: здійснити підготовку за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра за заочною формою навчання за спеціальністю "081 Право". Строк надання освітніх послуг - чотири роки шість місяців. Відповідно до пункту 2.1 Договору виконавець зобов`язаний, зокрема, надати замовнику освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти. Згідно пунктів 4, 6 Договору замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим Договором, та дотримуватись обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту». Згідно наказу Луганського державного університету внутрішніх справи імені Е.О. Дідоренка № 20 від 17.03.2016, встановлено розмір оплати освітніх послуг на контрактних засадах згідно з калькуляцією, за заочною формою навчання - бакалавр, спеціаліст, на рік - 8950,00 грн. Відповідно до пунктів 9,10 Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 33580,00 грн., замовник вносить плату щомісяця, не пізніше ніж першого числа кожного місяця. Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви та довідки відповідача, сума вказана в договорі є помилковою та фактично загальна вартість освітніх послуг становить 32850,00 грн. Навчальним планом за заочною формою навчання та терміном навчання 4 роки 6 місяців, ступінь вищої освіти: бакалавр та за спеціальністю "081 Право" для студентів 1 курсу в першому семестрі передбачено 3 іспити та 3 заліки. Відповідач навчальний план не виконав, за результатами екзаменаційної сесії не здано жодного іспиту та не отримано жодного заліку, що підтверджується копією навчальної картки студента та копією залікової книжки [PERSON] . Згідно наказу Луганського державного університету внутрішніх справи імені Е . О . Дідоренка № 125 від 16.06.2017, відповідача відраховано з числа студентів 1 курсу (напрям підготовки "Право", ступінь вищої освіти "бакалавр", термін навчання 4 роки 6 місяців, за кошти фізичних осіб) за невиконання навчального плану. Відповідно до довідки Луганського державного університету внутрішніх справи імені Е . О . Дідоренка від 05.09.2019 за № 1107 вартість навчання відповідача за 2016-2017 навчальний рік складає 7300,00 грн., за перший семестр нараховано 3650,00 грн., в свою чергу, відповідачем сплачено 2000,00 грн. За другий семестр 2016-2017 навчального року відповідачу нараховано 3650,00 грн., проте оплата за другий семестр відсутня. За даними бухгалтерського обліку дебіторська заборгованість за розрахунками за платне навчання станом на 20.08.2019 складає 3780,00 грн. Згідно пункту 11 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором. Відповідно до пункту 15.4 Договору договір розривається у разі відрахування з навчального закладу одержувача згідно із законодавством. Луганським державним університетом внутрішніх справи імені Е. О . Дідоренка на адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості за навчання згідно договору про надання освітніх послуг. Проте, на адресу позивача повернуто конверт з поштовим відправленням з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Позивач зазначає, що до теперішнього часу відповідачем заборгованість не погашена. У відповідності до статей 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно приписів частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Частина перша статті 903 ЦК України встановлює, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки і в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 46 ЗУ «Про вищу освіту», підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: невиконання індивідуального навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання Відповідач своєчасно не вносив плату, визначену договором про надання освітніх послуг, зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість. Суду не надано належних і допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення [PERSON] від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до статті 617 ЦК України. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку 3% річних та інфляційних втрат по зобов`язаннях [PERSON] , який було додано до позовної заяви, вбачається, що сума 3% річних за час прострочення сплати заборгованості в розмірі 3780,00 грн. складає 252,59 грн., а сума інфляційних втрат за час прострочення сплати вказаної заборгованості - 923,45 грн. Суд погоджується із вказаними розрахунками, адже вони складені із дотриманням арифметичних правил, а також у відповідності до вимог статті 625 ЦК України та пункту 11 договору, укладеного між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання освітніх послуг в загальному розмірі 4956,04 грн. є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved