Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

26.05.2014 року від Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №R53700438256В від 10.07.2013 року в розмірі 68444 грн. 45 коп., та судового збору в розмірі 806 грн. 24 коп. В обґрунтування позовної заяви представник ПАТ "ВТБ Банк" Єрьоменко М.В. вказав, що 10.07.2013 року між ПАТ «ВБТ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700438256В, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 51800 грн., строком до 10.07.2017 року, а останній в свою чергу зобов'язався належним чином використати та повернути суми отриманого кредиту, та сплати відповідну плату (проценти) за користування ним, у розмірі 24% річних в строки передбачені у договорі. Діючи відповідно до умов Кредитного договору Банк свої зобов'язання виконав належним чином та у повному обсязі. Починаючи з вересня 2013 року [PERSON] систематично не виконує зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його використання. Станом на 09.04.2014 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 68444 грн. 45 коп., з яких: 46181,10 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 4336,54 грн. - прострочена заборгованість за кредитним договором; 1605,10 грн. - строкова заборгованість по процентам за користування кредитом: 8562,01 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 2189,30 грн. - пеня нарахована в зв'язку з непогашення заборгованості по кредиту; 4703,95 грн. - пеня нарахована в зв'язку з непогашенням заборгованості по процентам за користування кредитом; 36,01 грн. - 3% річних нараховані за прострочену заборгованість за кредитом; 77,32 грн. - 3% річних нараховані за прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом; 244,46 грн. - інфляційні витрати нараховані за прострочену заборгованість по кредиту; 508,66 грн. - інфляційні витрати нараховані за прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 10.07.2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700438256В, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 51800 грн., строком до 10.07.2017 року, а останній в свою чергу зобов'язався належним чином використати та повернути суми отриманого кредиту, та сплати відповідну плату (проценти) за користування ним, у розмірі 24% річних в строки передбачені у договорі. Даними розрахунків, наданих позивачем, підтверджується, що станом на 09.04.2014 року сума заборгованості за вказаним кредитним договором складає 68444 грн. 45 коп., з яких: 46181,10 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 4336,54 грн. - прострочена заборгованість за кредитним договором; 1605,10 грн. - строкова заборгованість по процентам за користування кредитом: 8562,01 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 2189,30 грн. - пеня нарахована в зв'язку з непогашення заборгованості по кредиту; 4703,95 грн. - пеня нарахована в зв'язку з непогашенням заборгованості по процентам за користування кредитом; 36,01 грн. - 3% річних нараховані за прострочену заборгованість за кредитом; 77,32 грн. - 3% річних нараховані за прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом; 244,46 грн. - інфляційні витрати нараховані за прострочену заборгованість по кредиту; 508,66 грн. - інфляційні витрати нараховані за прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладенням кредитного договору №R53700438256В від 10.07.2013 року, та наявності з боку відповідача [PERSON] невиконаних зобов'язань за вказаним кредитним договором. Будь-яких доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки, або зобов'язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. Внаслідок порушення відповідачкою умов кредитного договору ПАТ "ВТБ Банк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ "ВТБ Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved