Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] ,РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований: [ADDRESS] , на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. в місяць на час навчання дочки, [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня виповнення повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тобто - з 01 вересня 2019 року, і до кінця навчання - до 30 червня 2020 року включно; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; стягнути з [PERSON] всі судові витрати по розгляду даної справи. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі, [PERSON] , вона перебувала в шлюбі. Шлюб між ними, розірвано на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.08.2007 ( справа № 2-911/2007).Даний факт розірвання шлюбу також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 202 від 11 грудня 2007 року, серія [NUMBER] . Від спільного проживання у шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка проживає з нею і перебуває на її утриманні, що було встановлено у вищевказаному судовому рішенні. Також це підтверджує Акт обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 29 серпня 2019 року, який зареєстрований Вигодською селищною радою в Івано-Фрнаківській області за № 796 від 30.08.2019 року. Дочка, [PERSON] в даний час навчається стаціонарно на третьому курсі в університеті короля Данила, що в м. Івано-Франківськ, про що свідчить довідка з місця навчання № 13872 від 19 серпня 2019 року. [INFO] дочці [PERSON] виповнилось 18 років, і з того часу аліментів на утримання дочки від відповідача вона не отримує, хоча вона навчається і перебуває на її утриманні. Майновий стан та матеріальні умови проживання її важкі, уже довший період часу вона безробітна, а дочці потрібна значна матеріальна допомога, як на навчання, так і на одяг, продукти харчування, і т.ін. Відповідач [PERSON] уже тривалий час не надає жодних коштів і не приймає участі в утриманні та вихованні їхньої дочки, як батько, хоча згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, він зобов`язаний утримувати свою дочку. Аліменти він нікому не платить. Розгляд даної справи просила розглядати у її відсутності. Вважає свої позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. 01.10.2019 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов (а.с.18), в якому зазначив, що вимоги, які викладені в позовній заяві, не визнає повністю. Вважає, що твердження позивачки про те, що він матеріально не допомагає та не виконує обов`язки, які покладені на нього законом та необхідні для належного утримання дитини, відповідають дійсності. Вказав, що в період часу із лютого по вересень поточного року ним сплачено безпосередньо на рахунок [PERSON] кошти на суму 19500.00 грн., що спростовує твердження позивачки про те, що він не допомагає матеріально дочці після того, як вона досягла повноліття та, навпаки, у позовній заяві зазначено, що позивачка «уже довший час безробітна», що в розумінні її вимог в позовній заяві вона має намір ще й щодо її утримання ним. Також зі змісту позовної заяви та наведених ним у відзиві фактів вбачається, хто саме матеріально допомагає їхній дитині. Окрім цього, у нього наявне житло за місцем навчання дитини і він готовий забезпечити проживання у ньому із усіма зручностями як тільки у неї виникне таке бажання. Якщо у дитини виникають питання щодо додаткових витрат, то він на перше її звернення забезпечує матеріально, що вона готова підтвердити в судовому засіданні за потреби. Для захисту своїх прав йому прийшлося звернутися за правовою допомогою до адвоката, що понесло за собою судові витрати у розмірі 1700 грн.00 коп. На підставі викладеного просить: відмовити у задоволенні позову повністю за необгрунтованістю та безпідставністю позовних вимог; стягнути із позивачки витрати на правову допомогу у розмірі 1700 грн.00 коп. 05.11.2019 представник позивачки - адвокат Будинкевич М.М. (ордер серії ІФ №021921 від 06.09.2019 а.с.39) скерував на адресу суду заперечення на відзив(а.с.44-46), в якому просив суд звернути увагу на наступні спростування тверджень, які відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву від 28.10.2019: наявне житло відповідача за місцем навчання дитини являється орендованим, а тому зручності для проживання дитини не вбачається з наступного інциденту: вже траплявся факт, коли відповідач вигнав з речами свою дитину з даного орендованого житла; нажаль [PERSON] змушена досить часто випрошувати матеріальне забезпечення у відповідача, та відчитуватись за їх витрати, що принижує її честь та гідність, будучи рідною дочкою останнього; позивачка від 04.11.2019 являється працівником Вигодської селищної ради на посаді головного спеціаліста відділу правового забезпечення та кадрової роботи, що підтверджує довідка №1286/0214, а тому не має жодних сумнівів, що аліменти на час навчання сторін дочки будуть використовуватись позивачкою за призначенням. На підставі вищевикладених обставин вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання, щодо судових витрат на правничу допомогу, заявлені у відзиві стороною відповідача просить вирішити відповідно до положень ЦПК України. Позивачка, [PERSON] , в судове засідання не з"явилася, однак її представник- адвокат Будинкевич М.М. подав заяву, згідно якої просить справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання дитини розглядати у їхній відсутності. Позов підтримують в повному обсязі (а.с.51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте його представник - адвокат Керницький В.М. скерував на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання дитини розглядати у їхній відсутності. Вказав, що заперечення, які викладені до відзиву на позов, є необґрунтованими та невідповідають дійсності. Просив відмовити у задоволенні позову та стягнути із позивачки витрати, понесені відповідачем, на правову допомогу. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 8 ст. 7 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 180 вказаного Кодексу, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч.1 ст. 199 даного Кодексу встановлюють, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ч.1 ст.200 СК України, встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи даний спір, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні від 07.12.2006 в справі «Хант проти України» (п.54) зазначив, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.08.2007. Даний факт розірвання шлюбу також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 202 від 11 грудня 2007 року (а.с.7) За час спільного проживання у шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . На даний час, [PERSON] , [INFO] , вже досягнула повноліття і навчається на третьому курсі юридичного факультету денної форми навчання університету короля Данила. Термін навчання на третьому курсі з 01.09.2019 до 30.06.2020 включно. Навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Стипендії не отримує, що підтверджується виданою даним навчальним закладом довідкою № 13872 від 19.08.2019 (а.с. 8). Позивачкою доведено, що [PERSON] , є донькою відповідача, яка набула повноліття та не досягла віку 23 років, вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням. Однак суд критично відноситься до тверджень позивачки [PERSON] , зазначених у позовній заяві про те, що відповідач [PERSON] тривалий час не надає жодних коштів на утримання дочки [PERSON] , після досягнення нею повноліття, оскільки вони спростовуються долученими відповідачем до матеріалів справи копіями квитанцій про отримання [PERSON] у період часу з лютого по вересень 2019 року коштів в сумі 19500,00 грн. (а.с.21-35). Проте, надання зазначених вище коштів відповідачем своїй дочці не звільняє його від обов`язку утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення нею повноліття у контексті ст.199 СК України. Щодо посилання відповідача на можливий намір позивачкою претендувати на своє утримання від сплати аліментів відповідачем на утримання повнолітньої дочки, то суд не бере їх до уваги, оскільки позивачкою не було заявлялено позовної вимоги щодо стягнення аліментів на її утримання, а також такі твердження відповідача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає матеріальну допомогу в повні мірі, хоча може її надавати, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання дитини, підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів, судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , те що вона працює на посаді головного спеціаліста відділу правового забезпечення та кадрової роботи Вигодської селищної ради з листопада 2019 року, та має стабільний дохід, вартість проїзду до навчального закладу, проживання доньки за місцем знаходження навчального закладу, витрати, пов`язані з навчанням та харчування дочки, матеріальний стан відповідача, який має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, стан його здоров"я, відсутність інших утримувачів, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. Відносно стягнення з відповідача понесених позивачкою витрат на правничу допомогу в розмірі 1808,30 грн., на підтвердження чого в матеріалах справи наявна квитанція від 25.09.2019 (а.с.38) на вказану суму за попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, підготовку процесуальних документів, участь у судових засіданнях адвокатом Будинкевич М.М. (свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю серія ІФ№000991)та актом-розрахунком виконаних робіт та суми гонорару за виконані роботи по наданню правової допомоги, укладеним між [PERSON] та адвокатом Будинкевич М.М. від 25.09.2019 (а.с.41), то в даному випадку, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, слід стягнути на користь позивачки з відповідача 1808,30 грн., понесених нею витрат на професійну правничу допомогу. З врахуванням наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 55 Закону України "Про освіту", ст.ст. 7, 141, 150, 155, 180, 182-183, 191, 199-201 СК України, ст.ст. 141, 247, 258, 259, 264, 263-265, 268, ЦПК України, суд

Outcome: approved