Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Стислий зміст вимог заявника. У листопаді 2020 року заявники звернулись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, просять суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності ним правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло від 27 червня 1997 року, виданого відділом по обліку, розподілу і приватизації житла Ковельської міської ради, на підставі Розпорядження № 2642 від 27 червня 1997 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовують наступними обставинами: заявникам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано 27 червня 1997 року на підставі Розпорядження № 2642. Однак, під час виготовлення свідоцтва про право власності на житло, виданого та посвідченого 27.06.1997 року відділом по обліку, розподілу і приватизації житла Ковельської міської ради, прізвища власників зазначені як " [PERSON] " та " [PERSON] " замість " [PERSON] " та " [PERSON] ".Оскільки у позасудовому порядку усунути обставини, які вадять реалізації їх прав немає можливості, вони звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Рух справи в суді. Заява надійшла до суду 12 листопада 2020 року. 16 листопада 2020 року відкрито провадження у справі з викликом учасників судового розгляду. В судове засідання заявники не з`явилися, однак, їх представник подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та заявників, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Стислий виклад позиції інших учасників справи. Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися. Представник КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом. Наведені заявниками обставини підтверджені наступними доказами у справі. Як вбачається з матеріалів справи, зокремапаспортів громадян України виданих Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, на ім`я заявників вказано їх прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до Свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 21.07.1973 року заявники одружилися 21.04.1973 року, після реєстрації шлюбу чоловікові присвоєно прізвище « [PERSON] », дружині - « [PERSON] » (свідоцтво видане російською мовою). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.11.2004 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори, заявник [PERSON] , 02.11.2004 року прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення, дані осіб, що прописані у квартирі [ADDRESS] , виданої керівником підприємства по обслуговуванню житла, зазначені - [PERSON] та [PERSON] . Розпорядженням органу приватизації №2642 від 27.06.1997 року, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності на житло доводиться та обставина, що прізвище наймача зазначене " [PERSON] ". На підставі приватизаційних документів, що стосуються передачі у приватну сумісну власність квартири [ADDRESS] , які було отримано відповідно до запиту на інформацію на ім`я Ковелського міського голови, щодо Розпорядження №2642 від 27.06.1997 року, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності на житло [PERSON] та [PERSON] , було встановлено, що у заяві від 25 червня 1997 року щодо прохання оформити передачу в приватну власність квартиру, приміщення комунальної квартири, що займав заявник [PERSON] разом з членами сім`ї на умовах найму, дані наймачів, завірені їх підписами, зазначені як [PERSON] та [PERSON] . Довідкою виданою Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 03.09.2020 року доводиться та обставина, що право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] ,зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом по обліку, розподілу і приватизації житла 27.06.1997 року. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Заява підлягає задоволенню. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по -батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Необхідність встановлення факту правовстановлюючого документу у цій справі пов`язана із реалізацією прав заявників на оформлення документів дарування свого нерухомого майна дітям. Судом встановлено, що у вище перелічених документах існує розбіжність у написанні прізвища заявників « [PERSON] » на « [PERSON] » та « [PERSON] » на « [PERSON] » викликана технічною опискою. При цьому інформація щодо інших їх даних, зокрема, імені, дати та місця народження, РНОКПП, тотожна, а тому виключає будь-який сумнів щодо приналежності вказаного документу саме заявникам [PERSON] та [PERSON] . Відтак, за викладених обставин суд не має сумнівів, що заявники не мають іншої можливості ніж в судовому порядку встановити факт приналежності їм правовстановлюючого документу, а відтак подану заяву слід задовольнити. На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 293-294,315 ЦПК України, -

Outcome: approved