Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

У зв'язку з тим, що між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20.14.000022 від 14 лютого 2014 року, згідно якого відповідачу надано кредит на умовах, визначених в договорі та додатках до нього в розмірі 30000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості 13 лютого 2018 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, передбаченими кредитним договором, позивач виконав свої зобов'язання, однак відповідач не виконує взяті на себе обов'язки по погашенню заборгованості, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 33554,94 гривні та судові витрати по справі. Представник позивача, ПАТ АКБ "Львів", Вертас М.М., з'явившись до суду, в зв'язку з неявкою відповідача, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Причину неявки він суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності, а тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. А оскільки в судовому засіданні відсутній відповідач, то суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 14 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20.14.000022, згідно якого відповідачу надано кредит на умовах, визначених в договорі та додатках до нього в розмірі 30000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості 13 лютого 2018 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, передбаченими кредитним договором. Крім того, 14 лютого 2014 року між ПАТ АКБ "Львів" та [PERSON] було укладено Договір застави № 20.14.000022, згідно якого в заставу банку передано майно, а саме: 1 вхідні двері та 16 вікон. Позивач виконав свої зобов'язання, а відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання і своєчасно не сплатив заборгованості по кредиту, за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 10.12.2015 року становить 33554,94 гривні. Ця заборгованість складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 24 489,84 гривні, відсотків в сумі 5 153,96 гривень, пені за період з 31.12.2014 року по 10.12.2015 року в сумі 3 911,14 гривень, що підтверджено відповідним розрахунком, долученим до позовної заяви. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] не належним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашає, тобто в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення і сума заборгованості підлягає стягненню. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved