Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Шуро-Копіївської сільської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тульчинської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Заповітного розпорядження він не склав, а тому він являється спадкоємцем першої черги майна його батька за законом і спадщину після його смерті він прийняв. Відповідно до протоколу загальних зборів колективу СВАТ "Дружба" с.Шура-Копіївська Тульчинського району, де працював його батько, останнього було внесено до списків членів СВАТ "Дружба", які мали право на земельну частку (пай) за [NUMBER], розмір земельної частки становив 2,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі. Земельні частки складались із паю на землю під ріллю та на землю під багаторічними насадженями. Однак, його батько сертифікат на право на земельну частку (пай) так і не отримав, оскільки помер. Відповідно до протоколу розподілу земельних часток між громадянами, які мають право на земельну частку (пай) СВАТ "Дружба" с.Шура-Копіївська його батькові мала передаватись у власність земельна ділянка (рілля) за [NUMBER] загальною площею 1,3694 га та під багаторічними насадженнями - під №603 площею 0,7050 га. Проте, державні акти на право власності на дані земельні ділянки не виготовлялись. Оскільки право спадкодавця на земельні частки входить до спадщини, тому він має право на ті земельні частки, на які мав право його батько. Так як земельні сертифікати його батько не отримав, а державні акти на право власності на вказані земельні ділянки не виготовлялись, постановою нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори від 26.04.2019 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено. В зв`язку з даними обставинами він змушений звернутись до суду з даним позовом. Просить визнати його право на земельну частку (пай) в розмірі 2,13 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування першої черги за законом після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , яка була передана в колективну власність СВАТ "Дружба" с.Шура-Копіївська Тульчинського району і складається із ріллі площею 1,3694 га та землі під багаторічними насадженнями - площею 0,7050 га. Ухвалою суду від 27.03.2020 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Публічне акціонерне товариство "ДРУЖБА - ВМ". В підготовче засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити, судові витрати залишає за собою. Відповідач - представник Шуро-Копіївської сільської ради в підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить слухати справу без представника Шуро-Копіївської сільської ради, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа - представник Публічного акціонерного товариства "ДРУЖБА - ВМ" в підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить слухати справу без представника ПАТ "ДРУЖБА - ВМ", яке є правонаступником СВАТ "Дружба", не заперечує проти задоволення позову. Третя особа - представник Тульчинської районної державної адміністрації в підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання від нього, згідно якої він просить слухати справу без представника Тульчинської райдержадміністрації та застосувати термін позовної давності. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії повторного свідоцтва про смерть від 13.05.2015 серія [NUMBER] (а.с.8) [INFO] в с.Шура-Копіївська, Тульчинського району, Вінницької області помер [PERSON] , який в свою чергу являвся батьком позивача, про що свідчить копія свідоцтва про народження від 18.01.1973 серія [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Згідно копії спадкової справи № 474/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.71-80) вбачається, що 24.07.2015 [PERSON] звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і того ж дня відбулася реєстрація спадкової справи спадкодавця [PERSON] . Згідно довідки, виданої виконкомом Шуро-Копіївської сільської ради від 23.04.2015 №267 (а.с.11) після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , залишилось спадкове майно, яке складається з сертифікату на право власності на земельну частку (пай). Спадкоємцем на майно за законом залишився [PERSON] . Відповідно до повідомлення відділу у Тульчинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 22.03.2019 №0-2-0.37-63/118-19 (а.с.12) на ім`я [PERSON] державний акт про право власності на земельну ділянку та сертифікат на земельну частку не видавався. Відповідно до повідомлення відділу Держземагенства у Тульчинському районі Вінницької області (а.с.17) державний акт на право власності на земельні ділянку на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] не видавався і у відділі не зберігається. Згідно копії додатку до протоколу загальних зборів колективу СВАТ с.Шура Копіївська (а.с.13-14) в списку працівників та пенсіонерів СВАТ "Дружба" с.Шура Копіївська, які мають право на земельну частку (пай) під номером 261 значиться [PERSON] . Згідно копії довідки, виданої виконкомом Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 01.04.2008 №119 (а.с.115-116), вбачається, що з списку працівників та пенсіонерів СВАТ "Дружба" с.Шури- Копіївської Тульчинського району Вінницької області померли, зокрема, [PERSON] . Згідно копії технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) громадян на території Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (книга 3) (а.с.34-69) вбачається, що [PERSON] включений до протоколу розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, які мають право на земельну частку (пай) СВАТ "Дружба" с.Шура Копіївська Тульчинського району Вінницької області під номером [NUMBER] , де у графі "Земельні частки (паї) рілля" зазначено [NUMBER], у графі "Земельні частки (паї) багатор. насадж." - [NUMBER], у графі "Примітка" - помер. Також він включений у список померлих громадян, державні акти на право власності на земельні частки (паї) на орних землях яких будуть виготовлятись їх спадкоємцями після оформлення ними права на спадщину на території Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області Додатку №2 до розпорядження голови Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області від 28.05.2008 під номером 78, де у графі "Номер земельної ділянки" зазначено [NUMBER], у графі "Загальна площа, га"- 1,3694, а також у список померлих громадян, державні акти на право власності на земельні частки (паї) під багаторічними насадженнями яких будуть виготовлятись їх спадкоємцями після оформлення ними права на спадщину на території Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області Додатку №4 до розпорядження голови Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області від 28.05.2008 під номером 81, де у графі "Номер земельної ділянки" зазначено [NUMBER], у графі "Загальна площа, га"- 0,7050, в т.ч. 0,7114 - 1 ділянка, 0,6580 - 2 ділянка. Аналогічне підтвердив виконком Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області у довідці від 21.03.2019 №188 (а.с.10). В копії довідки відділу земельних ресурсів у Тульчинському районі Вінницької області від 01.04.2008 №642, наявної в матеріалах технічної документації, де містяться відомості, що по Шуро-Копіївській сільській раді присвоєно слідуючі кадастрові номера відносно рілля також значиться [PERSON] під номером [NUMBER] та [NUMBER]. Навпроти номеру [NUMBER] містяться такі відомості: [NUMBER]; помер; 0,7114; 0524387000:04:001:0880, а навпроти номеру [NUMBER] відомості: [NUMBER]; помер; 0,6580; 0524387000:04:001:0881. Окрім того, в матеріалах технічної документації наявна копія розпорядження голови Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області від 28.05.2008 №402р "Про затвердження протоколу розподілу земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю на території Шуро-Копіївської сільської ради", в якому серед іншого, зазначено також про те, що спадкоємцям померлих громадян (додатки 2 та 4) державні акти на право власності на землю видавати після оформлення спадщини. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2019 №205/02-31 (а.с. 7) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площами 1,3694 гектарів у межах згідно з планом та площею 0,7050 гектарів у межах згідно з планом, розташовані на території Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку. Згідно абзацу 1 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права. Подане третьою особою клопотання про застосування позовної давності суд не розглядає, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відтак, правом звернутись до суду із заявою про застосування позовної давності наділені лише сторони, а не третя особа, якане заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. А сторони з відповідною заявою до суду не звертались. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, а також те, що відсутній інший спосіб визнання права на спадкування, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його заяви, залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved