Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено договір № 1323239 у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу. Згідно п.3.1. Заяви про приєднання, шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до вказаного договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку. Згідно п.п. 3.4.1. Заяви про приєднання, клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». Банк встановив клієнту кредит у сумі 30,000 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за укладеним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.08.2019 року має заборгованість в сумі 43260,11 грн. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 43260,11 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав до суду заяву у якій просив слухати справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено договір №1323239 у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу. Згідно розрахунку наданого позивачем заборгованість відповідача станом на 28.08.2019 р. складає 43260,11 грн. На момент розгляду справи в суді відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості, як і не спростував доводи позивача про наявність вказаного боргу. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved