Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" до [PERSON], ПП «Фірма ТАІС» про стягнення заборгованості. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 29.09.2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПП «Фірма Таіс» було укладено кредитний договір № 88113V5, відповідно до якого позивач надав відповідачу Овердрафт в межах ліміту у розмірі 900 000,00 грн., з кінцевим терміном погашення 29.09.2014 року. 30.09.2013 року між Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено договір поруки № 88113Р7. Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення та вимагати повного дострокового виконання боргових зобов'язань за договором. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої станом на 25.03.2015 р. становить 1 765 360,21грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 886 183,16грн., заборгованість за процентам у розмірі 211 351,90грн., комісія за управління кредитом у розмірі 8 896,99грн., пеня за прострочене зобов'язань у розмірі 126 412,36грн., 3% річних у розмірі 26 799, 87 грн., втрати від інфляції у розмірі 289 985,93 грн., штрафні санкції у розмірі 215 730, 00грн., поклавши на них судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце, час та дату слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПП «Фірма ТАІС» було укладено кредитний договір № 88113V5, відповідно до якого позивач надав відповідачу Овердрафт в межах ліміту у розмірі 900 000,00 грн., з кінцевим терміном погашення 29.09.2014 року. 30.09.2013 року між Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено договір поруки № 88113Р7. Таким чином, внаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на 25.03.2015 р. становить 1 765 360,21грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 886 183,16грн., заборгованість за процентам у розмірі 211 351,90грн., комісія за управління кредитом у розмірі 8 896,99грн., пеня за прострочене зобов'язань у розмірі 126 412,36грн., 3% річних у розмірі 26 799, 87 грн., втрати від інфляції у розмірі 289 985,93 грн., штрафні санкції у розмірі 215 730, 00грн. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконав. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved