Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Державний вищий навчальний заклад „Криворізький національний університет" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між Криворізьким технічним університетом, в особі проректора з науково-педагогічної роботи університету - директора Криворізького педагогічного інституту Державного вищого навчального закладу"Криворізький національний університет" Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] було укладено договір № 02-739 від 20.08.2012 року про надання освітніх послуг (надалі - договір). Відповідно до розділу І договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за спеціальністю-історія, з присвоєнням освітньо-кваліфікаціного рівня "бакалавр". Згідно із п.4.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 8480,00 грн. Відповідно до розділу І договору, строк надання освітньої послуги становив з 1 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року, але 03.01.2014 року відповідача було відраховано за невиконання навчального плану . Відповідно до частини 2 ст 903 ЦК України у разі немождливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи заканом. Відповідачка не відвідуючи заняття, не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушувала умови договору. Заборгованість по оплаті за навчання складає 748, 00 грн. 15 січня 2014 року відповідачу була направлена претензія № 34 від 15 січня 2014 року на суму 791,73 грн., на яку відповідачем не було прореаговано належним чином. Відповідно до п.5.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період з 01.09.2013 р. по 01.12.2013 р. за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги нарахована пеня у розмірі 35,00 грн. Також, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. 3% річних від простроченої суми основного боргу складають 9,35 грн. Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає 747,38 грн. В зв'язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 747,38 грн, 3% річних у розмірі 9,35 грн, пеню у розмірі 35,00 грн, а всього стягнути суму 791,73 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет" судовий збір в сумі 243 грн 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON]також в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про розгляд справи. Разом з цим, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач був викликаний в суд через оголошення у пресі і з опублікуванням оголошення, яке відбулося 25.09.2014 року («Вісті Придніпров'я» №74 (1567), вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріал справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між Криворізьким технічним університетом, в особі проректора з науково-педагогічної роботи університету -директора Криворізького педагогічного інституту Державного вищого навчального закладу"Криворізький національний університет" Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] було укладено договір № 02-739 від 20.08.2012 року про надання освітніх послуг. Відповідно до розділу І договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за спеціальністю-історія, з присвоєнням освітньо-кваліфікаціного рівня "бакалавр". Згідно із п.4.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 8480,00 грн. Відповідно до розділу І договору, строк надання освітньої послуги становив з 1 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року, але 03.01.2014 року відповідача було відраховано за невиконання навчального плану . Відповідно до частини 2 ст 903 ЦК України у разі немождливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи заканом. Відповідачка не відвідуючи заняття, не виконуючи зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушувала умови договору. Заборгованість по оплаті за навчання складає 748, 00 грн. 15 січня 2014 року відповідачу була направлена претензія № 34 від 15 січня 2014 року на суму 791,73 грн., на яку відповідачем не було прореаговано належним чином. Відповідно до п.5.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період з 01.09.2013 р. по 01.12.2013 р. за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги нарахована пеня у розмірі 35,00 грн. Також, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. 3% річних від простроченої суми основного боргу складають 9,35 грн. Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає 747,38 грн, який підлягає стягненню. Таким чином, суд вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат, у вигляді судового збору, у розмірі 243,60 грн., також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved