Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на ? частини житлового будинку [ADDRESS], з яких на ? частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], що помер [INFO], і на ? частину - як на майно, набуте з чоловіком під час шлюбу. В ході розгляду справи було проведено заміну відповідача на належного - [PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що їй на праві власності належить ? частини житлового будинку [ADDRESS], з яких ? частина в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], що помер [INFO], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано 02.04.1991р. Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, інша ? частина цього будинку на підставі свідоцтва про право власності на майно, набуте з чоловіком під час шлюбу. Своє право власності позивачка зареєструвала в ОП ЗМБТІ у встановленому законом порядку. Однак у неї збереглися лише копії зазначених правовстановлюючих документів, виданих 02.04.1991р. Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Звернувшись до Реєстраційної служби з метою реєстрації права власності, вона отримала відмову. У зв'язку з втратою документів, які посвідчують право власності, посилаючись на статтю 392 ЦК України, вона, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.04.2015р., звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на ? частину вказаного житлового будинку після смерті чоловіка [PERSON] як на майно, набуте з чоловіком під час шлюбу. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Другої Запорізької державної нотаріальної контори про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину будинку [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], та про визнання права власності на ? частину зазначеного будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що в ОП ЗМБТІ зареєстровано право власності [PERSON] на ? частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину, виданих Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 02.04.1991 року за реєстровими № 1-948 та 1-950. Оскільки вироком Ленінського районного народного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 1987 року [PERSON] визнана винною у навмисному вбивстві [PERSON], [PERSON] відповідно до ч.1 ст.528 Цивільного Кодексу Української РСР, яка діяла на час відкриття спадщини, не має права спадкувати після смерті [PERSON] Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в частині права власності [PERSON] на ? частину будинку [ADDRESS], є недійсним в силу закону. Відповідно, державна реєстрація права власності на підставі вказаного свідоцтва є незаконною. При цьому, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи, [PERSON] - дочка спадкодавця відмовилася від спадщини, дружина спадкодавця [PERSON] не має права на спадкування після смерті чоловіка з підстав, передбачених ст. 528 ЦК УРСР. З урахуванням викладеного [PERSON] просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 02.04.1991р. в частині права власності [PERSON] на ? частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], та визнати за ним право власності на ? частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] підтримали позовні вимоги, викладені у заяві від 10.04.2015р. Проти задоволення позову [PERSON] не заперечували. [PERSON] просив задовольнити його позов, проти задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] не заперечував. Друга Запорізька державна нотаріальна контора заперечень проти позову не надала, представник у судове засідання не з'явився. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (повторним). Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №97/1988, з матеріалів якої вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька. Дружина спадкодавця [PERSON] звернулася із заявами про видачу свідоцтва про право власності на ? частину спільно нажитого майна. Дочка спадкодавця [PERSON] строк на прийняття спадщини пропустила, надала до нотаріальної контори заяву, що з питання поновлення строку до суду звертатися не буде. [PERSON], яка відбувала покарання у місцях позбавлення волі, листом від 13.05.1988р. нотаріус повідомив про наявність права на отримання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, а також роз'яснив, що відповідно до ст. 528 ЦК УРСР вона не має права на спадкування ні по закону, ні за заповітом, оскільки вона умисно позбавила життя спадкодавця. Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. №45/5, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Копія спадкової справи містить копії виданого [PERSON] свідоцтва про право власності на ? частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, яке складається з вкладів з процентами (зареєстроване 26.01.1991р.в реєстрі за №2-229), свідоцтва про право власності на ? частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, яке складається з мотоцикла, (зареєстроване 19.02.1991р. в реєстрі за №2-299), а також виданих на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину мотоцикла (зареєстроване 19.02.1991р. в реєстрі за №2-300), свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину вкладів з процентами (зареєстроване 26.01.1991р. в реєстрі за №2-230). Інших документів надана суду копія спадкової справи не містить. На момент смерті [PERSON] на праві власності належав також житловий будинок [ADDRESS], який був придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.1970р. №4132 в період шлюбу і який відповідно до ст. 22 КпШС УРСР являється спільним майном подружжя. Судом встановлено, що 02.04.1991р. Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на ? частку у спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, зареєстроване в реєстрі за №1- 948. На спадщину у вигляді ? частки будинку [ADDRESS], що відкрилась після смерті [PERSON], Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках. Свідоцтво зареєстроване 02.04.1991 року в реєстрі за №1-950, копія - за №1-951. 30 квітня 1991 року ОП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" була здійснена державна реєстрація права власності [PERSON] на ? частку житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 02.04.1991 року реєстровий № 1-950, зареєстровано в реєстровій книзі №19 реєстровий номер 2727 (а.с.126). Згідно інформації ТОВ "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", в матеріалах інвентаризаційної справи на об'єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою [ADDRESS], наявні правовстановлювальні документи на ? частки житлового будинку, видані на ім'я [PERSON], а саме, свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 02.04.1991 року за реєстровим № 1-950 на ? частину житлового будинку, та свідоцтво про право власності, видане [PERSON] Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 02.04.1991 року за реєстровим № 1-948, на ? частину житлового будинку (а.с.39). Згідно листа Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 15.01.2015 року №30\\01-17, спадкові справи, Книга обліку і реєстрації спадкових справ за 1991 рік до державного нотаріального архіву не передавалися, в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та в справах "Свідоцтва про право власності" та "Свідоцтва про право на спадщину", які були передані на зберігання до архіву, в справі №454 "Реєстр для реєстрації нотаріальних дій" за період з 26.03.1991р. по 01.07.1991р. прописано видачу Свідоцтва про право власності та Свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON], виданих 02.04.1991 року за реєстровими № 1-948 та 1-950. При перевірці справ "Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя" та "Свідоцтва про право на спадщину" за вказаний період, державним нотаріальним архівом не виявлено Свідоцтва про право власності та Свідоцтва про право на спадщину, виданих 02.04.1991 року за реєстровими № 1-948 та 1-950. Як встановлено вище, матеріали спадкової справи зазначених документів також не містять. Таким чином, доводи позову [PERSON], що оригінали правовстановлювальних документів втрачені, знайшли своє підтвердження. [PERSON] звернулась до Реєстраційної служби з метою реєстрації права власності на житловий будинок, на що отримала відмову у зв'язку з відсутністю оригіналів Свідоцтва про право власності та Свідоцтва про право на спадщину, виданих 02.04.1991 року за реєстровими № 1-948 та 1-950. Приймаючи до уваги викладене, наявність правових підстав для визнання за [PERSON] права власності на ? частину спірного житлового будинку як на частку в спільному майні подружжя, суд дійшов висновку, що вимоги позову [PERSON] підлягають задоволенню. При вирішенні позову [PERSON] про визнання частково недійсним виданого [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину спірного будинку та визнання за ним права власності на зазначену частину будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 528 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, не мають права спадкувати ні за законом, ні за заповітом особи, які навмисно позбавили життя спадкодавця. Вироком Ленінського районного народного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 1987 року [PERSON] визнана винною у навмисному вбивстві [PERSON], тому відповідно до ч.1 ст.528 ЦК УРСР [PERSON] не має права спадкувати після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Отже, видане Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 02.04.1991р. за реєстровим номером 1-950, є недійсним в частині визнання за [PERSON] права на спадщину у вигляді ? частки будинку [ADDRESS]. Приймаючи до уваги, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON], який прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], вимоги його позову про визнання за ним права власності на ? будинку [ADDRESS] є також обґрунтованими і підлягають задоволенню. Таким чином, вимоги позову [PERSON] щодо визнання за нею права власності на ? частину будинку [ADDRESS], як на як на частку в спільному майні подружжя, та вимоги позову [PERSON] про визнання частково недійсним Свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1991р. за реєстровим №1-950, виданого на ім'я [PERSON] щодо ? частини зазначеного житлового будинку, та визнання за ним права власності на вказану частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 08.04.1987р., суд вважає законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved