Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на той факт, що 19 листопада 2012 року [PERSON] підписала заяву про відкриття поточного рахунку. Відповідач ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правила надання банківських послуг підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «ПриватБанк», згідно якої було їй встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і відповідача, що визначено Умовами та Правила надання банківських послуг. ПАТ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 8000 гривень. Відповідач свої зобов'язання не виконала, що стало підставою для подачі позову. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. 19 листопада 2012 року [PERSON] підписала заяву про відкриття поточного рахунку. Відповідач ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правила надання банківських послуг підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «ПриватБанк», згідно якої було їй встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і відповідача, що визначено Умовами та Правила надання банківських послуг. ПАТ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 8000 гривень(а.с.12-23). Станом на 06 травня 2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем ПАТ „ПриватБанк" в сумі 38802 гривні 31 копійка, що складається з наступного: - 8000 гривень - заборгованість за кредитом; - 12060 гривень 83 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 15709 гривень 48 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 3032 гривні - заборгованість по комісії за користуванням кредитом (а.с.28-29). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов частково, враховуючи вимоги ч.3 ст. 551 ЦК України за яким передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Умовами договору відшкодування збитків не передбачається і вони не нараховані. За порушення зобов'язань встановлено неустойку у вигляді пені. Розмір пені слід зменшити до 8000 гривень в межах розумності та справедливості, зважаючи на занадто великий розмір. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial