Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою в якій просить ухвалити рішення, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.02.1998 року по 25.10.2016 року у розмірі 15897,93 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є власником (наймачем) квартири [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем, який є споживачем послуг з ЦО і ГВП існують цивільні правовідносини на підставі договору приєднання, відповідно до яких ПрАТ "Херсонська ТЕЦ" надає відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач в свою чергу зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором чи законом. Службою збуту теплової енергії позивача було встановлено, що відповідач протягом тривалого часу належним чином не вносить плату за надані їй послуги з ЦО і ГВП, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість за отриманні послуги, яка до теперішнього часу відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення та просив застосувати строки позовної давності. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач є власником квартири №20 по вул. Комсомольській у буд. 20 в м. Херсоні та споживачем послуг ПрАТ "ТЕЦ" з централізованого опалення. Відповідно до наданого розрахунку по заборгованості на відповідача відкрито особовий рахунок в службі збуту теплової енергії, згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем, за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. З матеріалів справи встановлено, що 31.03.2015 року квартира відповідача була відключена від мереж ЦО та ГВП. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Строки та розміри оплати встановлюються згідно Правил надання населенню послуг теплопостачання і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 64,67 Житлового Кодексу УРСР, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Оскільки послуги з постачання теплової енергії надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, яке, враховуючи відсутність поважних причин пропуску (ч. 5\~ст. 267 ЦК України), для суду є обов'язковим. Відповідно до положень ст.ст.\~256,\~257,\~267 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що позивачем нарахована заборгованість за період, який виходить за межі трирічного строку позовної давності, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначаючи суму заборгованості та період, за який вона підлягає стягненню, суд виходить з того, що заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 264 ЦК України\~позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. До пред'явлення цього позову позивач в вересні 2015 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості. Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 30.10.2015 року судовий наказ виданий за заявою ПАТ "Херсонська ТЕЦ" про стягнення заборгованості з [PERSON] скасовано. Наказне провадження є спрощеною та спеціальною формою судового захисту, застосовується вона у чітко визначених випадках, зокрема, при зверненні до суду з вимогами щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. При цьому законодавством (ч. 3\~ст. 118 ЦПК України) заборонено звернення до суду в порядку позовного провадження без попереднього звернення із заявою про видачу судового наказу. Таким чином, в даному випадку перебіг позовної давності був перерваний поданням заяви про видачу судового наказу в вересні 2015 року та почався заново з поданням у серпні 2017 року відповідного позову. За період часу з 01.02.1998 року по 01.07.2017 року сума заборгованості, що обліковується ПрАТ "Херсонська ТЕЦ" за [PERSON] становить 15897,93 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Разом з тим, період нарахування, зазначений позивачем у розрахунку з 01.02.1998 року по 01.07.2017 року, виходить за межі встановленого\~ст. 257 ЦК України\~строку позовної давності у три роки. Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, останній має обраховуватись з вересня 2012 року. Крім того, оскільки 31.03.2015 року квартира відповідача була відключена від мереж ЦО та ГВП, то з вказаної дати обов'язки [PERSON] щодо оплати послуг з централізованого опалення припинились. За період часу з вересня 2012 року по квітень 2015 року заборгованість [PERSON] становить 6424,26 грн., суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 64,24 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial