Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 15171 (п»ятнадцять тисяч сто сімдесять одну ) гривню 63 копійки та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] 24 травня 2007 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору банк має право у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, яким порушила умови договору. 21 квітня 2008 року Рожнятівським районним судом винесено судовий наказ про стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 6264 гривні 03 копійки за даним кредитним договором. Тому в новому розрахунку заборгованості від 30 листопада 2013 року вже врахована сума стягнення по даному судовому наказу. Станом на 30 листопада 2013 року відповідачка має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15171 (п»ятнадцять тисяч сто сімдесять одну ) гривню 63 копійки, у тому числі: 10426, 02 гривні - заборгованість за процентами користування кредитом, 3546, 96 гривні - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 гривень - штраф (фіксована частина) 698,65 гривні - штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з»явився, направив суду заяви про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з»явилася також, про час та день розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін в порядку визначеному ч.2 ст.197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 24 травня 2007 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією заяви позивачки (а.с.23) та копією умов і правил надання банківських послуг та правил користування карткою (а. с. 7 - 13). Зобов"язання за договором позичальником не виконувалися, а тому 25 квітня 2008 року за судовим наказом з відповідачки стягнуто борг за даною кредитною угодою, що підтверджується копією судового наказу (а.с.21-22). Відповідачка не виконала судовий наказ та не погасила борг, не подала суду будь-яких доказів того, що проінформувала позивача про припинення дії договору, а тому договір автоматично лонгується щорічно та нараховуються відсотки за користування кредитними коштами, що призвело до утворення боргу у сумі позовних вимог, зокрема: 10426 гривень 02 копійки - заборгованість за процентами, 3546 гривень 96 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 698 гривень 65 копійок - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а. с. 14-20). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 1049,1050 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов"язання у встановлений договором строк. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала зобов'язання за вказаним договором належним чином, чим порушила зазначені норми закону та умови договору, а тому суму, що включає заборгованість по тілу кредиту, заборгованість за відсотками та заборгованість за комісією слід стягнути з неї за рішенням суду.

Outcome: approved