Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був його батько - [PERSON] , який на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку, в якому станом на 01.07.1990 року проживала також його дружина [PERSON] (мати позивача). [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] Після їхньої смерті відкрилась спадщина за законом на вказаний будинок. Позивач як спадкоємець першої черги за законом вступив в управління спадковим майном, здійснюючи догляд за господарством і будинком, обробляючи земельну ділянку та сплачуючи комунальні платежі. Крім нього, спадкоємцем першої черги є його сестра [PERSON] (відповідач), яка відмовляється від своїх спадкових прав на його користь. Однак, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у позивача відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на вказане нерухоме майно. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 14.05.2019 року його представник адвокат Гринів Я.В. звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її та позивача відсутності (а.с.70 ). Відповідач в судове засідання не з`явилася, 22.04.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 48). В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00022222970 від 27.02.2019 року 16.11.1957 одружились [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). [INFO] народився позивач [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.03.1962 року (а.с. 10). Відповідно до даних свідоцтв про смерть серій [NUMBER] та [NUMBER] , виданих повторно 06.06.2014 року, мати позивача [PERSON] померла [INFO] , а батько позивача [PERSON] - [INFO] в с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 6,7). Відповідно до довідок № 209 та № 22/15-08/08, виданих 21.02.2019 року П`ядицькою сільською радою об`єднаної територіальної громади Коломийського району, [PERSON] та [PERSON] належали частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , в якому вони проживали з 1960 року до дня смерті (відповідно 11.12.1990 року та 27.04.1992 року). Господарство відносилося до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 року в цьому будинку були зареєстровані [PERSON] - голова домогосподарства, [PERSON] - дружина. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживав [PERSON] На час смерті останнього в будинку проживали: [PERSON] - син (позивач), [PERSON] - невістка, [PERSON] та [PERSON] - онуки. Заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] не посвідчувалися у виконкомі Великокам`янської сільської ради (а.с.8, 12). Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 25.02.2019 року за № 63571, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.06.1989 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради № 125 від 14.06.1989 року, зареєстровано за [PERSON] - головою колгоспного двору (а.с. 13). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 26.02.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 45,4 кв. м., житловою площею 18,6 кв. м., та господарських будівель і споруд: літної кухні - літера "Б", стайні - літера "В", стодоли - літера "Г", комори - літера "Д", вбиральні - літера "З", криниці - «№», воріт, огорожі - «№ 1-2» ( а.с. 14-16). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Судом встановлено, що листом № 85/02-17 від 01.03.2019 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Трачуком В.Є. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що у нього відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на вказане нерухоме майно (а.с.9). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved