Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» з позовом до [PERSON] про визнання договору страхування недійсним. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував наступним. 20.01.2015 року Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 15.01.2015 року о 14 годині 15 хвилин в м. Одесі, на вул. Фонтанській, за участю транспортного засобу «Опель», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Рено», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Разом із повідомленням, Товариству було надано копію поліса обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № А1/0574674. Бланк цього полісу було 23.04.2014 року за актом передачі полісів № АГ00290, передано [PERSON], який був співробітником управління страхування в м. Одесі та Одеській області. Станом на 17.04.2015 року бланк полісу № А1/0574674 втрачено, інформацію про що було подано в Моторне (транспортне) страхове бюро України, а також було опубліковано відповідне повідомлення в газеті «Урядовий курєр» 06.08.2014 року. Позивач стверджує, оскільки бланк полісу А1/0574674 було втрачено, то договір страхування не укладався ТДВ СК «Альфа-Гарант» з жодною особою, місцезнаходження бланку до цього часу ТДВ СК «Альфа-Гарант» не відомо. Крім того, позивач також не має копії оспорюваного поліса, хоч другий екземпляр якого повинен зберігатися в Страховій компанії після його реалізації. Позивач вважає, що бланк поліса, разом з його другим екземпляром було знайдено та підписано не уповноваженою на те особою, яка взагалі не має ніякого відношення до ТДВ СК «Альфа-Гарант» та не має з нею ніяких трудових відносин. Тобто, якщо навіть договір від імені позивача був укладений якоюсь фізичною чи юридичною особою, то відповідно вона не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності представника юридичної особи. Страховий платіж за оспорюваним полісом до ТДВ СК «Альфа-Гарант» не надходив. Поліс № А1/0574674, на думку позивача, навіть якщо його було підписано якоюсь особою, в силу ст. 18 Закону України "Про страхування" та ст. 983 ЦК України не набрав чинності у зв'язку з несплатою страхового платежу. На підставі викладеного, позивач просив визнати поліс № А1/0574674 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, недійсним. \~\~\~\~ В судове засідання представник Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант" надав заяву, у якій просив задовольнити позовні вимоги, оскільки поліс № А1/0574674 було втрачено, страхова\~\~компанія не отримала страховий платіж, а тому такий договір не може вважатись дійсним, у зв'язку з чим, просив задовольнити позов та проти прийняття заочного рішення по справі, не заперечував. \~\~\~ \~Відповідач у судове засідання не прибув. Про причини неявки до суду, відповідачем суд не було повідомлено своєчасно, доказів на підтвердження заперечень по справі, відповідачем до суду не надано, клопотання про відкладення розгляду справи, відповідач не заявляв та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи, про що позивач не заперечує. \~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд прийшов до наступного. \~\~\~\~ Судом встановлено, що 15.01.2015 року о 14 годині 15 хвилин в м. Одесі, на вул. Фонтанській, за участю транспортного засобу «Опель», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Рено», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], сталася ДТП. [PERSON] було надано повідомлення позивачу та було надано копію поліса обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № А1/0574674, на імя [PERSON] (а.с. 19-20) Бланк цього поліса було, 23.04.2014 року за актом передачі полісів № АГ00290, передано співробітнику позивача - [PERSON] (а.с.22). Станом на 17.04.2015 року, бланк полісу № А1/0574674 втрачено, інформацію про що було подано в Моторне (транспортне) страхове бюро України, а також було опубліковано відповідне повідомлення в газеті «Урядовий курєр» - 06.08.2014 року. (а.с.23-27). Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Частиною 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 981 ЦК України, договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ч. 1 ст. 983 ЦК України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Спеціальним актом законодавства, який регулює питання обов'язкового страхування є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV, який\~\~діяв в редакції від 04.02.2013р., на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до п. 1.1 ст. 1 зазначеного Закону, страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю,\~\~майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Згідно п. 1.8 ст. 1 цього ж Закону, страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Відповідно до ст. 11 Закону, страховик подає\~\~інформацію\~\~про\~\~укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності\~\~до\~\~централізованої\~\~бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового\~\~страхування\~\~цивільно-правової\~\~відповідальності , яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Згідно п. 17.2 ст. 17 Закону, поліс\~\~обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення,\~\~ організації\~\~ постачання\~\~ якого\~\~затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. В судовому засіданні не було надано доказів стосовно отримання страхового платежу за даним договором страховою компанією. Судом чотири рази справа призначалась до розгляду, але відповідач не прибув у судове засідання та не надав суду будь-якого документу, квитанції, чеку тощо, які підтверджуються внесення страхового платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В зв'язку з чим, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів в судовому засіданні доказів внесення на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант" суми страхового платежу. Суд також вважає, що відомості, які повідомив представник Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа- Гарант" відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам, оскільки судом встановлено, що інформацію про втрату бланку полісу серії № А1/0574674, було подано в Моторне (транспортне) страхове бюро України, а також було опубліковано відповідне повідомлення в газеті «Урядовий курєр» 06.08.2014 року, тобто задовго до настання страхового випадку, який відбувся 15.01.2015 року. Внутрішнім нормативним документом, яким регулюється питання щодо втрати бланків полісів страховиками - членами МТСБУ, є Порядок замовлення, виготовлення, дистрибуції, обліку бланків страхових документів з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затверджений протоколом Президії МТСБУ від 07.07.2010 № 238/2010 із змінами і доповненнями, далі - Порядок. Відповідно до п.3.5. глави 3 Порядку, у разі втрати бланку полісу (бланків полісів) страховик - член МТСБУ виконує наступні дії: проводить службове розслідування причин втрати; інформує відповідні правоохоронні органи про втрату бланків полісів за наявності ознак злочинів або кримінальних проступків; самостійно приймає рішення щодо способу оприлюднення інформації про втрачені бланки; вносить до Централізованої бази даних МТСБУ (далі - ЦБД МТСБУ) відомості про кожний втрачений бланк полісу. Вищевказані дії були здійснені страховиком - ТДВ «СК «Альфа-гарант» задовго до настання страхового випадку. За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про визнання вищевказаного договору недійсним. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України , стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені, судові витрати. Виходячи з викладеного, вимога позивача стосовно стягнення з відповідача сплаченого ним судового збору у розмірі 243,60 гривень, повинна бути задоволена та вищевказана сума повинна бути стягнута на користь позивача.

Outcome: approved