Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У грудні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], ТОВ "Брус Майстер", ТОВ "Забудова центр" в якому зазначило, що між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] 24.06.2011 року було укладено кредитний договір відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 8 000 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 23.06.2018 року. У забезпечення виконання цього договору 24.06.2011 року між позивачем та ТОВ "Брус Майстер" було укладено договір поруки за яким товариство зобов'язалося перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором. Після чого 30.06.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Забудова-Центр", в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за цим же кредитним договором, було укладено договір іпотеки предметом якого стала земельна ділянка, належна ТОВ "Забудова-Центр" загальною площею 4,0899 га, що знаходиться за межами с.Жавинка Киїнської сільської ради Чернігівського району та області. [PERSON] умови кредитного договору не виконує має заборгованість по сплаті кредиту та відсотків, а тому, посилаючись на умови зазначених договорів, позивач просить стягнути з [PERSON] та ТОВ "Брус Майстер" солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 60 236 803,64 грн. та звернути стягнення на предмет іпотеки з ТОВ "Забудова-Центр", а саме зазначену земельну ділянку шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Ухвалою від 13.12.2013 року провадження у справі було відкрито в частині позовних вимог до [PERSON] та ТОВ "Брус Майстер" про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ТОВ "Брус Майстер" заперечили проти позовних вимог в частині стягнення пені, просили застосувати строк позовної давності до нарахованої пені та зменшити її розмір на підставі ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" та ст.551 ЦК України до менш ніж 50 % суми заборгованості за договром. Заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON] та представника ТОВ "Брус Майстер", дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 24 червня 2011 року [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" уклали договір про надання кредиту №НКЛ-3417094, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 8 000 000 гривень, а той в свою чергу зобов'язувався сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором. Також ПАТ «Дельта Банк» уклав, у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором, договір поруки №П-3417094 від 24.06.2011 року з ТОВ "Брус Майстер", яке зобов'язалося нести солідарну відповідальність з [PERSON] по його зобов'язанням за кредитним договором. ПАТ "Дельта Банк" свої зобов'язання за цими угодами виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору [PERSON] вчасно не здійснював платежі за договором внаслідок чого утворилася заборгованість. Загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку, на 22.11.2013 року склала 60 236 803,64 грн., а саме: 8 000 000 грн. - заборгованість за кредитом; 3 001 534,26 грн. - заборгованість за відсотками; 49 235 269,39 грн. - пеня за прострочку заборгованості. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.11.3 кредитного договору сторони домовилися, що будь-яке порушення позичальником умов договору повинно розглядатися як істотне порушення договору, яке надає право кредитору в порядку, передбаченому цим договором та/або діючим законодавством України, змінювати строки виконання зобов'язань позичальника за цим договором та/або, незалежно від встановлених договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника повернення кредиту та інших передбачених договором платежів та/або прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ч.2 ст.1050 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавцю надано право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та процентів. Відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, проте, обсяг відповідальності поручителя встановлюється договором поруки. Таким чином, заборгованість за кредитом та відсотками підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Стосовно стягнення пені, то суд приходить до наступних висновків. Згідно ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Разом з тим, треба мати на увазі, що вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) за своїм характером є додатковими (похідними) вимогами щодо певного основного зобов'язання. За статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Зазначеною нормою встановлено, що строк позовної давності стосовно додаткових позовних вимог (стягнення неустойки та інші), які є похідними від основної вимоги, спливає одночасно із спливом строку позовної давності щодо основної вимоги. Таким чином, право на стягнення неустойки (штрафу, пені) припиняється разом з вимогою, якою забезпечене таке стягнення. Іншими словами, виходячи із згаданої вище норми, з урахуванням норми п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК, неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності за період фактичного невиконання зобов'язання, але не більше ніж за один рік. Тобто, у зв'язку з застосуванням наслідків пропуску строків позовної давності стягненню підлягає пеня нарахована за 1 рік до подачі позову, а саме починаючи з 02.12.2012 року (направлення позовної заяви поштою відбулося 02.12.2013 року). Відповідно до розрахунку заборгованості її сума з 2 по 10 грудня 2012 року включно складає: по пені за несвоєчасне повернення кредиту 5 днів х 3% (відсоткова ставка за кожен день) х 1 128 205,10 грн. (сума просрочки) : 100% = 304 615,38 грн.; по пені за несвоєчасне повернення відсотків 9 днів х 3% (відсоткова ставка за кожен день) х 919 045,66 грн. (сума просрочки) : 100% = 248 142,33 грн.. Додавши пеню нараховану в подальшому за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, отримуємо розмір пені в межах позовної давності та в межах заявлених позовних вимог в сумі 37905261,86 грн.. Разом з тим, за ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, оскільки розмір неустойки, навіть з застосуванням наслідків спливу строку позовної давності, суттєво перевищує розмір заборгованості по кредиту та вся сума кредиту з відсотками стягується достроково більш ніж за 4 роки до кінцевого терміну повернення кредиту, передбаченого договором,а аткож те, що цей кредит є споживчим (враховуючи листи- повідомлення від 24.06.2011 року (а.с.36, 37), то суд приходить до висновку про зменшення суми неустойки до розміру заборгованості по кредиту та відсоткам за його користування у сумі 11 001 534,26 грн.. При цьому суд не погоджується з твердженням представника відповідача ТОВ "Брус Майстер" стосовно того, що на підставі ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" сума пені має бути меншою за 50% заборгованості по кредиту та відсоткам, оскільки зазначена стаття регулює питання недійсності умов договору, що обмежують права споживача, а договір за яким стягується заборгованість ані повністю, ані частково недійсним не визнавався. На підставі викладеного,

Outcome: partial