Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Акціонерне товариство « Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по процентах за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.02.2008 року між відкритим акціонерним товариством " Державний ощадний банк України " та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 1350. Згідно з умовами кредитного договору ВАТ "Державний ощадний банк України" позичальнику було надано кредит на суму 909 000 грн., на придбання житлового будинку з по господарськими будівлями та спорудами, строком на 30 років зі сплатою 15 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.02.2038 року . Факт отримання кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 1620101031 від 01.02.2008 року. Згідно пункту 1.6 Кредитного договору сплата процентів, нарахованих Банком на затишок заборгованості за кредитом, здійснюється щомісячно в валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в установах Банку. Згідно пункту 1.6.1 Кредитного договору нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісячно в сумі 11363 грн. ( які зменшуються відповідно до п. 1.7.1) не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Перша сплата процентів в сумі 10 804 гри. на умовах цього договору має бути здійснена в строк до 29 лютого 2008 року включно. Сплата нарахованих процентів проводиться шляхом внесення готівки до каси Банку, або шляхом безготівкових перерахувань. Згідно пункту 1.7 Кредитного договору Позичальник зобов'язується проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 2 525 гри. не пізніше останнього робочого дня звітного місяця шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в Банку. Згідно пунктів 4.3.1, 4.3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором, повернути кредит в сумі 909 000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Згідно пункту 5.2. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової НБУ, але не менше денної відсоткової ставки за користування кредитом, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 01.02.2008 року між Банком та Позичальником, було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 374 . Предметом іпотеки є : є житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Також, 01.02.2008 р. в забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки . Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов'язання (пункти 1.1, 1.6, 1.6.1, 1.7, 4.3.1, 4.3.2, 5.2 Кредитного договору) щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення заборгованості, у зв'язку з чим Замостянський районний суд м. Вінниці задовольнив позов прокурора Замостянського району м. Вінниці в інтересах Банку (цивільна, справа №2-680/2010 року) та стягнув солідарно з Позичальника і Поручителя на користь Банку заборгованість по Кредитному договору в сумі 1 099 940. 72 грн., яка була станом на 3 1.12.2009 р. Рішення Суду набрало законної сили 11.06.2010 р. Оскільки, Кредитний договір діючий, Банк продовжував нараховувати Позичальнику проценти за користування кредитом з 01.01.2010 р. дати, наступної за 31.12.2009 р. по яку Судом стягнуто заборгованість. Станом на 30.11.2012 р. сума нарахованих Позичальнику Банком з 01.01.2010 р. процентів за користування кредитом становить 402 632 грн. З 30.11.2012 р. проценти Банком не нараховуються. Загальна сума заборгованості станом на 17.04.2014 р. складає 402 632 грн., що додатково підтверджується розрахунками заборгованості за договором. Рішення Суду виконується в примусовому порядку органами ДВС. За час з 01.01.2010 р. до Банку з органів ДВС перераховано 5 096, 10 грн., які зараховані в рахунок погашення заборгованості в сумі 1 099 940, 72 грн., що була станом на 31.12.2009 р. Крім того, 19.12.2013 р. в ході примусового виконання рішення Суду, спеціалізованою організацією Філія 02 ПП «Нива-В.Ш.», на прилюдних торгах реалізовано Предмет іпотеки за 301 960 грн., що підтверджується Актом державного виконавця про проведені прилюдні торги від 26.12.2013 р. Кошти від реалізації Предмета іпотеки з урахуванням витрат торгуючої організації та суми виконавчого збору на рахунки Банку не надходили. На даний час вони знаходяться на рахунках Казначейства. Однак, в разі надходження коштів від продажу Предмета іпотеки на відповідні рахунки у Банку, це не вплине на ціну даного позову, оскільки, всі ці кошти будуть зараховані в рахунок погашення 1 099 940,72 грн. уже відсуджених Банком. Останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено 18.03.2014 р. в сумі 138,11 грн. (кошти надійшли з органів ДВС), яка не покрила кредитну заборгованість. Позичальник продовжує ухилятись від добровільного виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором, визначених пунктами 1.1, 1.6, 1.6.1, 1.7, 4.3.1, 4.3.2, 5.2 цього договору щодо повернення кредиту, процентів за його користування, пені та самостійно жодних коштів на погашення кредитної заборгованості до Банку не сплачує. Крім того, згідно пункту 2.1 Договору поруки у разі порушення Боржником виконання зобов'язання Банк має право вимагати від Поручителя виконання зобов'язання Боржника перед Кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Згідно пункту 2.5 Договору поруки Поручитель зобов'язується протягом п'яти календарних днів з моменту отримання повідомлення Банка або Боржника про прострочення платежу виплатити несплачену Боржником суму Банку. Згідно пунктів 3.1,3.2 Договору поруки Поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед Банком в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед Банком до тих пір, поки всі зобов'язання за Кредитним договором не будуть виконані повністю. Згідно пункту 4.2.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договору. В зв'язку з тим, що ні Позичальник ні Поручитель не виконали вимоги кредиту, заборгованість залишається бути непогашеною, а тому на адресу останніх, Банком направлялись листи (№19/776 від 18.04.2014 р., № 19/777 від 18.04.2014 р.) з вимогами про усунення порушень за Кредитним договором, погашення кредитної заборгованості. Дані листи залишились без належного реагування та задоволення. Згідно пункту 7.8 Кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст.268 ЦК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов'язань Позичальника в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, що передбачені умовами цього договору. Відповідно до пункту 5.1.3 Положення про філію - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», управління має право від імені Банку вживати заходів для досудового врегулювання спору, подавати до судів загальної юрисдикції, господарського, адміністративного та третейських судів позови, відзиви на позовні заяви, інші процесуальні документи, користуватися правами сторони в судовому процесі та здійснювати процесуальні дії, передбачені законодавством. Вищезазначені обставини змусили позивача звертатися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Деревлюка О.В. уточнив свої позовні вимоги в частині стягнення судового збору, а саме просив стягнути солідарно з відповідачів по справі 3 654 грн. судового збору, в іншій частині позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві, просив їх задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги, заявлені позивачем визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву, відповідно до якої просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги заявлені позивачем не визнала, просила відмовити в задоволені позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено по справі, що 01.02.2008 року між відкритим акціонерним товариством " Державний ощадний банк України " та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 1350. Згідно з умовами кредитного договору ВАТ "Державний ощадний банк України" позичальнику було надано кредит на суму 909 000 грн., на придбання житлового будинку з по господарськими будівлями та спорудами, строком на 30 років зі сплатою 15 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.02.2038 року ( а.с. 6-9) . Факт отримання кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 1620101031 від 01.02.2008 року ( а.с. 13) . В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 01.02.2008 року між Банком та Позичальником, було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 374 . Предметом іпотеки є : є житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Також, 01.02.2008 р. в забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.14 -15) . Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов'язання (пункти 1.1, 1.6, 1.6.1, 1.7, 4.3.1, 4.3.2, 5.2 Кредитного договору) щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення заборгованості, у зв'язку з чим Замостянський районний суд м. Вінниці задовольнив позов прокурора Замостянського району м. Вінниці в інтересах Банку (цивільна, справа №2-680/2010 року) та стягнув солідарно з Позичальника і Поручителя на користь Банку заборгованість по Кредитному договору в сумі 1 099 940. 72 грн., яка була станом на 3 1.12.2009 р. Рішення Суду набрало законної сили 11.06.2010 р. ( а.с. 16 -17). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки, Кредитний договір діючий, Банк продовжував нараховувати Позичальнику проценти за користування кредитом з 01.01.2010 р. дати, наступної за 31.12.2009 р. по яку Судом стягнуто заборгованість. Станом на 30.11.2012 р. сума нарахованих Позичальнику Банком з 01.01.2010 р. процентів за користування кредитом становить 402 632 грн. З 30.1 1.2012 р. проценти Банком не нараховуються. Загальна сума заборгованості станом на 17.04.2014 р. складає 402 632 грн., що додатково підтверджується розрахунками заборгованості за договором ( а.с. 19- 21). 19.12.2013 р. в ході примусового виконання рішення Суду, спеціалізованою організацією Філія 02 ПП «Нива-В.Ш.», на прилюдних торгах реалізовано Предмет іпотеки за 301 960 грн., що підтверджується Актом державного виконавця про проведені прилюдні торги від 26.12.2013 р. ( а.с. 18) . Кошти від реалізації Предмета іпотеки з урахуванням витрат торгуючої організації та суми виконавчого збору на рахунки Банку не надходили. На даний час вони знаходяться на рахунках Казначейства. Останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено 18.03.2014 р. в сумі 138,11 грн. (кошти надійшли з органів ДВС), яка не покрила кредитну заборгованість. Позичальник продовжує ухилятись від добровільного виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором, визначених пунктами 1.1, і.6, 1.6.1, 1.7, 4.3.1, 4.3.2, 5.2 цього договору щодо повернення кредиту, процентів за його користування, пені та самостійно жодних коштів на погашення кредитної заборгованості до Банку не сплачує. Працівниками АТ "Ощадбанк " на адресу Боржників направлялась вимога № 19/241 від 23.01.2013 року , щодо усунення порушень за Кредитним договором та Договором іпотеки, погашення кредитної заборгованості та наміру Банку звернути стягнення на Предмет іпотеки (вимога та докази направлення її Відповідачам додається ( а.с.22 -27 ). Дана вимога залишилась без належного реагування та задоволення. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом . Стаття 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно пункту 4.3.5 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього договору. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Згідно з частиною першою ст..1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 33 Закону « Про іпотеку» - іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до частини першої ст.. 7 Закону України « Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Також, відповідно до ст.. 12 Закону України « Про іпотеку » у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`зання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Частина перша ст. 590 ЦК України встановлює, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, пунктом четвертим частини першої ст.. 39 Закону України « Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на самостійний продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Оскільки судом встановлено, що дії відповідач не виконав умов укладеного кредитного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, проценти за користування кредитом не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved