Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

30 квітня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "КБ "Глобус" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 06 лютого 2018 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір на придбання автомобіля та договір застави автомобіля. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договорів у нього утворилася заборгованість, яка становить 108 253, 65 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2021 року цивільну справу № 753/8827/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справа була передана судді 07 травня 2021 року. 31 травня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 04 серпня 2021 року на 10:00 год. Судове засідання призначене на 04 серпня 2021 року було відкладено на 11 жовтня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача. Повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Судове засідання призначене на 11 жовтня 2021 року було знято зі складу у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому засідання по розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Судове засідання по справі було перенесено на 24 листопада 2021 року. У судове засідання 24 листопада 2021 року учасники справи не з`явились. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що позовні вимоги він підтримує та не заперечує щодо ухвалення рішення у справі. Повістка адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Процесуальні документи, позовна заява з додатками та судові повістки надсилались відповідачу на адресу місця реєстрації: [ADDRESS] . Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2018 року між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29/11/19 "Авто в кредит". Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит в грошові формі на придбання нового автомобіля в сумі 355 174,00 грн., строком кредитування на 36 місяці, з кінцевою датою повернення кредиту 05 лютого 2021 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,4 процентів річних. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями пункту 2.1. договору визначено, що для видачі кредиту, банк відкрив рахунок № [NUMBER] в ПАТ «КБ «ГЛОБУС», в системі електронних платежів. Відповідно до пункту 2.2. кредитного договору надання кредиту здійснюється за письмовою заявою позичальника шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок АТ «Українська автомобільна Корпорація» відкритий в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», на виконання умов договору купівлі-продажу №218188-Y14495 від 31 січня 2018 року, що підтверджується випискою з позичкового рахунку. 06 лютого 2018 року на підставі письмової заяви позичальника від 06 лютого 2018 року, ПАТ «КБ «ГЛОБУС» здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок АТ «Українська автомобільна Корпорація» . Пунктом 3.1. кредитного договору, зазначено, що виконання позичальником зобов`язань за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених договором) забезпечується заставою транспортного засобу автомобіль марки CHEVROLET модель CAPTIVA, рік випуску 2017, колір БІЛИЙ № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності позичальнику. Все майно, що передається (або буде передано) банку в заставу з метою забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, надалі іменується «Предмет застави». 06 лютого 2018 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено договір застави транспортного засобу №29/11/18/З, згідно якого кредитний договір забезпечується заставою вищезгаданого транспортного засобу. Пунктами 1.4 та 1.5 договору застави сторонами визначено вартість предмета застави, а саме, сторонами узгоджено, що вартість предмета застави, відповідно до договору купівлі-продажу №218188-Y14495 від 31 січня 2018 року, становить 710 348, 00 грн. Пунктом 3.4. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний протягом дня, в день укладення відповідного договору застави, забезпечити страхування на користь банку предмету застави, зазначеного у пункті 3.1. кредитного договору, в страховій компанії погодженій банком та від ризиків погоджених банком. Відповідно до підпункту 6.1.9. кредитного договору позичальник зобов`язаний забезпечити страхування предмету застави у строки та на умовах, передбачених кредитним договором та договором (-ами) забезпечення. З метою виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором позичальником укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.18.2388008 від 31 січня 2019 року, з Товариством з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» з строком дії договору з 00:00 год. 05 лютого 2018 року по 24:00 год. 04 лютого 2021 року. Позичальником здійснено страхування предмету застави на строк з 05 лютого 2018 року по 04 лютого 2019 року включно, що підтверджується копією квитанції №21 від 1 лютого 2018 року. Підпунктом 3.4.1. кредитного договору сторонами погоджено, що позичальник зобов`язаний забезпечити страхування предмету застави на весь період кредитування. Якщо строк дії кожного з укладених договорів страхування закінчиться раніше строку дії кредитного договору, позичальник зобов`язаний не пізніше ніж за п`яти робочих днів до моменту закінчення строку дії кожного з укладених договорів страхування, забезпечити подальше страхування предмету застави в страховій компанії погодженій банком та від ризиків погоджених банком. 10 січня 2019 року позичальником укладено додаткову угоду № 1 до договору страхування № 202.18.2388008 від 31 січня 2018 року, якою частини «А» та «Б» договору страхування викладено в новій редакції: "сторонами договору страхування погоджено річний страховий платіж з 05 лютого 2019 року по 04 лютого 2020 року розбити на дві частини, та визначити наступні періоди страхування предмету застави, а саме: з 05 лютого 2019 року по 04 серпня 2019 року та з 05 серпня 2019 року по 04 лютого 2020 року". В іншій частині періоди страхування залишено без змін. Звертаючись із позовною заявою банк зазначив, що у відповідача наявна перед ним заборгованість на загальну суму 108253,65 грн, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту - 33693,79 грн, строкової заборгованості за процентами - 473,56 грн, простороченої заборгованості за процентами - 2451,50 грн, штрафу за порушення пункту 8.2 договору - 71034,80 грн. та штрафу за порушення пункту 8.4 кредитного догвоору - 600 грн. Відповідно до статті 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що договір сторонами укладено в письмовій формі, в якому зазначено розмір та умови надання кредиту. Згідно частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Однак станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування відповідачем не повертаються. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не спростував доводів позивача щодо отримання кредиту, та не надав суду доказів існування боргу перед позивачем у меншому розмірі ніж зазначено чи взагалі відсутність заборгованості за вказаним кредитним договором. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору позивач 9 листопада 2020 року надіслав на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту, в якій визначено заборгованість позичальника станом на 1 листопада 2020 року. З аналізу вказаної достракової вимоги та заявлених позовачем позовних вимог, вбачається, що позичальник частково сплатив кошти на погашення існуючої заборгованості перед позивачем, зокрема щодо простроченої заборгованості по кредиту, строкової заборгованості по процентам, простроченої заборгованості по процентам, що підтверджує факт обізнаності відповідача із наявною заборгованістю за кредитним договором № 29/11/19 та необхідності її сплати. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає доведеним вимоги позивача щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 33693,79 грн, строкової заборгованості за процентами - 473,56 грн, простороченої заборгованості за процентами - 2451,50 грн,такі вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення штрафів з відповідача, суд зазначає таке. Як зазначено у позовній заяві та підтверджується долученими до неї доказами, позичальником здійснено страхування предмету застави на строк з 05 лютого 2019 року по 04 лютого 2020 включно (копії квитанцій №26 від 08.02.2019 та №ПН164367С1 від 12.08.2019 року). Положеннями пункту 3.4.3. кредитного договору визначено, що у разі ненадання позичальником документів, що підтверджують сплату страхового платежу за страхування предмету застави, що надана в забезпечення, в страховій компанії погодженій банком та від ризиків погоджених банком - процентна ставка на залишок строкової заборгованості збільшується до 27 процентів річних. Оскільки позичальником за 5 робочих днів до моменту закінчення строку страхового покриття предмету застави, тобто до 28 лютого 2020 року не було здійснено подальше страхування предмету застави в страховій компанії погодженій банком та від ризиків погоджених банком та не надано банку документи що підтверджує страхування предмету застави, позичальником допущено порушення умов кредитного договору. Відповідно до пункту 8.2 кредитного договору у випадку невиконання зобов`язань, передбачених пунктами 3.4-3.4.3 кредитного договору, банк має право вимагати, а позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від погодженої сторонами вартості предмету застави. Згідно із пунктом 1.5 договору застави, сторони оцінили предмет застави у 710348 грн. Оскільки позичальником не здійснено страхування предмету застави, банк у позовній заяві ставить вимогу про застосування до позичальника штрафу відповідно до пункту 8.2. кредитного договору, що складає 71 034,80 грн (710 348 грн.* 10%). За змістом пункту 8.4. кредитного договору визначено, що уразі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки, передбачені пунктом 4.1. цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 300,00 гривень за кожний з випадків, який нараховується з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом за допущене прострочення платежу. Оскільки прострочення заборгованість виникла 11 грудня 2019 року у сумі 10 224,44 грн. та 11 січня 2021 у сумі 10 282,75 грн., що разом складало 20 507,19 грн., банком заявлено вимогу до відповідача про стягнення штрафу у розмірі 300,00 грн. за кожне порушення виконання зобов`язань тобто на загальну суму 600 грн. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором у відповідності до графіка погашення кредитної заборгованості, у відповідача виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, що підтверджується випискою по рахунку. За таких умов, під час розгялду справи позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наявність у нього перед банком заборгованості за кредитним договором станом на 20 квітня 2021 року у розмірі 108 253,65 грн., яка включає в себе: - прострочену заборгованість по кредиту -33 693,79 грн.; - строкову заборгованість за процентами - 473,56 грн.; - прострочену заборгованість по процентам -2 451,5 грн.; - штраф за порушення умов Кредитного договору п.8.2. - 71 034,80 грн.; - штраф за порушення умов Кредитного договору п.8.4. - 600,00 грн. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, натомість відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Враховуючи, що відповідач узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, докази погашення відповідачем заборгованості в повному обсязі в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості у розмірі 108 253,65 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270 грн.

Outcome: approved