Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

В червні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13633,41 грн. та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.01.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту 6500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Оскільки відповідачка щомісяця не надавала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами в строки, визначені заявою, тому в неї виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2014 року складає 13633,41 грн., з яких 6226,46 грн. - заборгованість за кредитом; 4784,43 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1497,12 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 625,40 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися. Представник відповідачки подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позовних вимог заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 21.01.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту 6500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (а.с. 15). Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а.с. 53). Відповідач [PERSON] не виконувала зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.04.2014 року складає 13633,41 грн., з яких 6226,46 грн. - заборгованість за кредитом; 4784,43 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1497,12 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 625,40 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 7-11). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (штрафу) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України. Тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором такими, що засновані на законі, оскільки позичальник не виконувала умови договору та має заборгованість як за тілом кредиту так і за нарахованими відсотками, тому має відповідати за порушення взятих на себе зобов'язань. Також суд вважає, що строки позовної давності позивачем не порушені, оскільки договір між даними сторонами є чинним у відповідності до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, згідно із яким договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved