Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

В листопаді 2017 року представник Шишацької районної філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до суду із вказаним позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 4359 грн. 72 коп. \~\~ На обґрунтування заявлених вимог вказували, що 05.05.2017 року [PERSON] звернулася до Шишацького районного центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. На підставі особистої заяви [PERSON] та відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», останній було надано статус безробітної та з 10.08.2017 року призначено допомогу по безробіттю. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття №84 від 03.11.2017 року, встановлено, що в період перебування на обліку в [PERSON] в Шишацькому районному центрі зайнятості остання була працевлаштована за договором цивільно-правового характеру в період отримання допомоги по безробіттю, що призвело до переплати допомоги по безробіттю на суму 4359,72 грн. за період з 10.08.2017 року по 02.11.2017 року. Отже, [PERSON] не вважалася безробітною і не мала права перебувати на обліку в Шишацькому районному центрі зайнятості з 10.08.2017 року, оскільки працювала за договором УПХ з 07.08.2017 по 25.10.2017 року. В добровільному порядку сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю до цього часу, відповідачем не повернуто. Наказ про повернення допомоги по безробіттю в установленому законом порядку [PERSON] не оскаржувався. Отже маються всі підстави для стягнення з [PERSON] на користь Полтавського обласного центру зайнятості 4359,72 грн. незаконно отриману допомогу по безробіттю. Представник позивача в судовому засіданні\~\~позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Прохав суд позов задовольнити. \~Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 280-284 ЦПК України. Відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що в справі наявні достатні письмові докази та підстави для\~\~розгляду справи по суті та винесення справедливого рішення. \~\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ 05.05.2017 року [PERSON] звернулася до Шишацького районного центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю. На підставі особистої заяви [PERSON] та відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», останній було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. В заяві відповідач стверджувала, що вона в даний час не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та не отримує пенсії, тому відповідно до вимог чинного законодавства, їй була призначена та виплачувалася допомога по безробіттю. На виконання вимог пункту 18 частини 2 статті 22 Закону, Полтавським обласним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку відносно [PERSON], шляхом інформаційного обміну даних з податковим органом, державним центром зайнятості. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття №84 від 03.11.2017 року, встановлено, що в період перебування на обліку в [PERSON] в Шишацькому районному центрі зайнятості остання була працевлаштована за договором цивільно-правового характеру в період отримання допомоги по безробіттю, що призвело до переплати допомоги по безробіттю на суму 4359,72 грн. за період з 10.08.2017 року по 02.11.2017 року. Згідно актів приймання-передачі наданих послуг від 31.08.2017 року, від 30.09.2017р., від 06.10.2017 року, від 25.10.2017 року відповідач виконувала роботи по спостереженню та нагляду за територією філії ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з 07.08.2017 року по 02.11.2017 року. Згідно статті 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону,Закону України "Про зайнятість населення"та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 4 Закону, до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. За змістом ст. 1 вказаного Закону, безробітною визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Отже, [PERSON] не вважалася безробітною і не мала права перебувати на обліку в Шишацькій районній філії Полтавського обласного центру зайнятості з 10.08.2017 року, оскільки працювала за договором УПХ з 07.08.2017 по 25.10.2017 року.. Відповідно до наданого розрахунку, сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 10.08.2017 по 02.11.2017 року становить 4359,72 грн. 03.11.2017 року наказом директора філії за №9 прийнято рішення про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] в розмірі 4359,72 грн. 03.11.2017 року за вихідним №113, [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність повернення ним виплаченої допомоги по безробіттю, котре останньою отримано 07.11.2017 року під особистий підпис. Відповідно до п.7 порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністра Праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року №60/62, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення, повернути незаконно виплачені кошти. В добровільному порядку сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю до цього часу, відповідачем не повернуто. Наказ про повернення допомоги по безробіттю в установленому законом порядку [PERSON] не оскаржувався. Статтею 36 ч. 3 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та ДПА України №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Безпідставне невиконання відповідачем покладених на неї зобовязань будучи безробітним та обізнаним з положеннями Закону України «Про зайнятість населення», Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття під час надання статусу безробітного, порушує право Полтавського обласного центру зайнятості на відшкодування в даному випадку незаконно отриманих соціальних послуг у вигляді допомоги по безробіттю, котрі були виплачені [PERSON] Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначаються правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття. За правилами частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ, яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону № 1533-ІІІ є допомога по безробіттю. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"пенсійного віку або призначення пенсії за віком на пільгових умовах чи за вислугу років. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з ч. 1ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4359 грн. 72 коп. Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved