Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.03.2007 року у сумі 36418,62 грн., яка складається з наступного: 6929,94 грн. - заборгованість за кредитом; 25025,79 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2490,57 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафів 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1722,32 грн. - штраф (процентна складова), а також просить стягнути понесені судові витрати в сумі 1378 грн. 00 коп.. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», який додається до позовної заяви. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою". Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 29.02.2016 року має заборгованість в розмірі 36418,62 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Крім того, в додаткових поясненнях наданих на адресу суду, представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.03.2007 року [PERSON] 05.03.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За даним кредитним договором відповідачу було відкрито кредитну лінію з першочерговим кредитним лімітом у розмірі 500,00 грн., в подальшому кредитний ліміт був збільшений до 7100,00. грн. - 01.08.2013 року. В заяві - анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак, умовами договору визначено (п.3.2), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 3.3 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що дії в частині зміни розміру кредитного ліміту здійснюється Банком самостійно, без попереднього повідомлення клієнта. Додатково повідомляємо, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Так, за даним договором було неодноразово змінено кредитний ліміт, а в останнє 01.08.2013 року встановлено у розмірі 7100.00 грн. (Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти). Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 0,03% в місяць або 36 % на рік. Далі відсоткова ставка була змінена, а саме 01.01.2013 до 30%, 01.09.2014 до 34.8% та 01.04.2015 до 43.2%, що підтверджується наказами банку №№ СП-2012-6993080 від 26.10.2012 року, СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року та СП-20156552838 від 18.02.2015 року. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та Відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. Зокрема згідно п. 5.3 кредитного договору, Банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку Відповідно до п. 6.3. Договору в обов'язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов'язань за договором (п. 8.1. Правил). Тобто, умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені з самого початку, тобто Відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору Відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його підпис. Представник позивача зазначає, що підвищення відсоткової ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність відсоткової ставки по уже наявному боргу. Правомірність зміни умов договору також підтверджується Постановою № 5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Щодо незрозумілого розміру боргу, Банк пояснює наступне. Що всі нарахування за відсотками, пенею та штрафам були зазначені умовами кредитного договору. Правомірність нарахування відсотків передбачена п. 5.5. Умов та правил надання банківських послуг за користування Кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік. Пунктом 5.5.2. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що відсотки за користування Кредитом (у тому числі простроченим кредитом і Овердрафтом), передбачені Тарифами, нараховуються в останній операційний день місяця за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку. Тобто проаналізувавши умови договору зазначаємо, що у разі користування клієнтом кредитними коштами та не повернення їх у встановлений пільговий період Клієнт повинен сплатити Банку відсотки встановлені Тарифами за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту кошти, а у разі виходу Клієнта на просрочку Банком нараховується плата за користування кредитом у розмірі підвищеної відсоткової ставки. Оскільки нараховані відсотки, санкції списуються за рахунок кредитного ліміту, що разом з тілом кредиту складає загальну суму заборгованості за кредитним лімітом, тому в формулу нарахування відсотків необхідно також включати суми раніше списаних та не оплачених Відповідачем відсотків та санкцій. У разі порушення Клієнтом строків внесення платежів Держатель сплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами (п.5.5.1). Тобто у разі несвоєчасного погашення заборгованості Клієнтом Банк крім базової відсоткової ставки нараховує також відсоткову ставку за несвоєчасне погашення заборгованості, яка передбачена п. 5.5.1 та Тарифами, що разом складає підвищену відсоткову ставку. Щодо правомірності нарахування неустойки, представник позивача повідомляє наступне. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договір обов'язковий до виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення є правом, а не обов'язком суду відповідно до Узагальнення судової практики Верховного Суду України розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин (2010р.). При цьому істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати ступінь виконання зобов'язання боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та відсотків, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Сторони досягли згоди і уклали кредитний договір, в якому передбачили умови сплати пені та штрафу. Умовами надання кредиту, які є невід'ємною складовою кредитного договору, передбачено також стягнення штрафу та пені за невиконання зобов'язань, а тому як кредитний договір, так і умови повинні виконуватися Клієнтом в обов'язковому порядку. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і сплата неустойки. Сторони встановили що, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш «120» днів вся заборгованість по кредиту згідно із заявою вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі, зазначеному в Умовах договору. Так, відповідно до умов договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник платить банку пеню в розмірі, 50 грн., що затверджено Наказом №СП-2013-6500941 від 28.01.2013р., в подальшому розмір пені було збільшено до 100 грн. Згідно з Наказом Банку №СП-2013-6776448 від 19.09.2013 р. Нарахування за кожен випадок порушення зобов'язання, здійснюється з дня, коли відповідне зобов'язання має бути виконане позичальником. Таким чином, розмір пені залежить згідно з договором від тривалості прострочення зобов'язання, а не з моменту звернення банку до суду. При стягненні сум за кредитним договором слід керуватися ч. 1 ст.1050 ЦК України та виходити з того, що стягнення сум (процентів) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є мірою цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Крім того, представник позивача зазначає, що істотними умовами кредитного договору відповідно до ч. 1 ст. 638 і ст. 1054 ЦК України є умови про цілі, суму і термін кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, розмір, порядок нарахування та виплата відсотків, відповідальність сторін. Сторони за договором передбачили у разі порушення Позичальником термінів платежів сплату штрафу за формулою: "250" грн. + "5" відсотків від суми позову. Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пунктом "8.6" Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата Боржником штрафу за порушення строків платежу по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на "120" днів. Цей штраф за жодними обставинами не виражається у твердій грошовій сумі, оскільки хоча в розрахунку він і складається з двох частин (фіксована складова + процентна складова), але юридично вони складові формули, за якою обчислюється нероздільне (цілісна) сума в залежності від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань. Крім того, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумція правомірності угоди). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позов про визнання недійсним кредитного договору в частині встановлення неустойки у вигляді штрафу Відповідачем не заявлявся, а тому договір у цій частині являється дійсним. Щодо нарахування одночасно штрафу та пені представник позивача пояснив наступне. При укладенні кредитного договору між банком і клієнтом - позичальником дотримується принцип свободи договору. А саме, позичальник є вільним у заключенні даного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, підписуючи кредитний договір він погоджується з усіма умовами, передбаченими кредитним договором. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Заперечення відповідача, про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке ґрунтується на ст.61 Конституції України, є помилковим, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заперечення, в яких вказує на те, що він не згоден з вимогами банку, так як вони суперечать Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: відсутня сума кредиту в договорі; зміна відсоткової ставки без повідомлення клієнта; несорозмірність суми кредиту та відсотків (невідомо чим керувався банк, визначаючи такий розмір відсотків); вимоги банку, щодо стягнення штрафу і пені неправомірні (повинно стягуватись щось одне, згідно закону), також відповідач просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу визначені кредитним договором суму кредиту, проценти за користування кредитом, та пеню. Так, судом встановлено, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 22). Відповідно до договору № б/н від 05.03.2007 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Тобто, твердження відповідача в запереченні, що в договорі відсутня сума кредиту спростовуються доданою до позову копією заяви позивальника, в якій зазначена сума кредитного ліміту 500,00 грн. (а.с. 11). У заяві позичальника на отримання кредиту зазначено, що відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банка, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання ним інформації про умови кредитування в Приватбанку, а також його місцезнаходження. Відповідач не заперечує проти інформування про стан його платіжної картки через е-mail або за допомогою SMS, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві (а.с. 11 зворотна сторінка). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. [PERSON] 09.11.2007 року, отримав кредитну карту за номером 4149 6053 3826 0326, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві (а.с. 11 зворотна сторінка). ПАТ КБ «Приватбанк» також повідомило, що [PERSON] отримав кредитні картки за №№ 4149 6053 3826 0326, 4149 4378 0264 1777, 4149 4378 1040 7294, 5168 7553 4677 8737, термін дії останньої кредитної картки до останнього дня 08.2017 року, що підтверджується листом від 20.07.2016 року № 30.1.0.0/2-20160720/3344 (а.с. 145). Згідно п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, де зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За даним договором було неодноразово змінено кредитний ліміт, а в останнє 01.08.2013 року кредитний ліміт був збільшений до 7 100,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с. 34, 64, 90, 108). Банк нараховує відсотки за користування кредитом, в розмірі встановленому "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnk.uа/terms/раges/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою". Відповідно до п 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач в свою чергу не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 6-9). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В даному випадку укладений сторонами кредитний договір на підставі заяви позичальника від 05.03.2007 року з ознайомленням відповідача при її складанні з Умовами та правилами надання кредиту відповідає загальним вимогам чинності правочину, при підписанні вказаної заяви позичальника всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, заява позичальника та Умови містять усі передбачені діючим законодавством відомості. Крім того, Умови надання споживчого кредиту не порушують співвідношення майнових інтересів сторін та не позбавляють заінтересовану особу того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки укладаючи кредитний договір, відповідач зобов'язувався повернути позивачу кредит, сплатити відсотки, комісію за користування кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за вказаним договором відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість в розмірі 36418,62 грн., яка складається з наступного: 6929,94 грн. - заборгованість за кредитом; 25025,79 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2490,57 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафів 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1722,32 грн. - штраф (процентна складова). Вирішуючи позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками за користування кредитом суд враховує наступне. Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою визначено, що строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця (а.с.16 зворотна сторінка). Згідно п. 5.4 розділу ІІ Правил користування платіжною картою Умов і Правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту по платіжним картам без встановлення мінімального обов'язкового платежу, проводить наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі не пізніше наступного дня місяця вказаного на платіжній карті (в полі MONTH )(а.с. 17). Відповідно до пункту 3.1.3 Умов і Правил надання банківських послуг за закінченням строку відповідна карта продовжується на новий строк (шляхом надання Клієнту Карти із новим строком дії). Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. Оскільки перевипуск карти не є укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству України. ( п.2.2 Постанови НБУ від 17.12.2003г. «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», п. 3.15 Постанови НБУ від 19.05.2005г. «Про затвердження Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням», п.п. 14.15, 14.16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Активація пере випущеної картки здійснюється за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду авторизації на телефон клієнта, а відповідно карта не може бути активована без згоди/відома клієнта. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, із видачею нової платіжної картки із визначеним лімітом кредитних коштів (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-103цс14 від 24 вересня 2014 року, № 6-167цс14 від 12 листопада 2014 року). ПАТ КБ «Приватбанк» повідомило, що [PERSON] отримав кредитні картки за №№ 4149 6053 3826 0326, 4149 4378 0264 1777, 4149 4378 1040 7294, 5168 7553 4677 8737, термін дії останньої кредитної картки до останнього дня 08.2017 року, що підтверджується листом від 20.07.2016 року № 30.1.0.0/2-20160720/3344 (а.с. 145). Перевипуск карти [PERSON] підтверджується наявністю фото Клієнта з картою (а.с. 142-144) та листом ПАТ КБ Приватбанк від 20.07.2016 року № 30.1.0.0/2-20160720/3344 (а.с. 145), що додана до додаткових пояснень. Отже, строк дії перевипущеної картки встановлено до останнього дня 08.2017 року. Відповідачем частково сплачувалися суми в погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема останні платежі були здійснені 17.12.2013 року, 09.01.2014 року, 10.02.2014 року, 11.02.2014 року, 12.02.2014 року, 13.02.2014 року, 14.02.2014 року, 15.02.2014 року, 16.02.2014 року, 17.02.2014 року, 18.02.2014 року, 19.02.2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-9). В даному випадку позивач звернувся до суду з позовною заявою подана в межах строків позовної давності. Доводи відповідача про те, що зміна відсоткової ставки здійснювалася без повідомлення клієнта суд не бере до уваги, оскільки відсоткова ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміром облікової ставки та інших факторів. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 0,03% в місяць або 36 % на рік. Далі відсоткова ставка була змінена, а саме 01.01.2013 до 30%, 01.09.2014 до 34.8% та 01.04.2015 до 43.2%, що підтверджується наказами банку №№ СП-2012-6993080 від 26.10.2012 року, СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року та СП-20156552838 від 18.02.2015 року. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та Відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. Згідно п. 5.3 кредитного договору, Банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Так, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п. 6.3. Договору в обов'язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов'язань за договором (п. 8.1. Правил). Так, умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені з самого початку, відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його підпис. Підвищення відсоткової ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність відсоткової ставки по уже наявному боргу. Правомірність зміни умов договору також підтверджується п. 28 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт зобов'язаний у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його Довіреним особам. Заяв про дострокове розірвання договору Відповідач не подавав, що свідчить про згоду останнього зі змінами Тарифів. Крім того, [PERSON] неодноразово отримував отримав кредитні картки за №№ 4149 6053 3826 0326, 4149 4378 0264 1777, 4149 4378 1040 7294, 5168 7553 4677 8737, термін дії останньої кредитної картки до останнього дня 08.2017 року, що також свідчить про його згоду зі змінами Тарифів. Відповідно до п. 5.5. Умов та правил надання банківських послуг, за користування Кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік. Пунктом 5.5.2. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що відсотки за користування Кредитом (у тому числі простроченим кредитом і Овердрафтом), передбачені Тарифами, нараховуються в останній операційний день місяця за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку. Так за умовами договору, у разі користування клієнтом кредитними коштами та не повернення їх у встановлений пільговий період Клієнт повинен сплатити Банку відсотки встановлені Тарифами за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту кошти, а у разі виходу Клієнта на просрочку Банком нараховується плата за користування кредитом у розмірі підвищеної відсоткової ставки. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Таким чином, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками за користування кредитом підлягає задоволенню. Вирішуючи вимоги про стягнення комісії, пені та штрафів, суд приходить до наступного. Представником позивача заявлені вимоги про стягнення 2 490,57 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1722,32 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до кредитного договору (а.с. 11 зворотна сторінка) - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі N 6-2003цс15 за позовом публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк" до [PERSON], третя особа - [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом третьої особи [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Апекс-Банк" про визнання кредитного договору недійсним, висловила правову позицію відповідно до якої цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи положення ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. В даному випадку позивачем заявлені вимоги про стягнення 2 490,57 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1722,32 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки пеня і штраф є одним видом відповідальності - неустойкою, то є неможливим притягувати суб'єктів цивільних правовідносин до сплати штрафу й пені одночасно за одне й те саме правопорушення, оскільки буде порушено конституційний принцип, закріплений в ст. 61 Конституції України. Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки. Як вже зазначалося, за правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобов'язання. Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу (фіксована частина) в розмірі 250 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 1 722,32 грн. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач - [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а саме щодо стягненням з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 6 929,94 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 25 025,79 грн.; та заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 490,57 грн., в іншій частині позовні вимоги щодо стягнення штрафів в загальній сумі - 1 972,32 грн. не підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial