Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

У квітні 2018 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 році, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 35\~057,33 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 04 квітня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1040, відповідно якого остання отримала кредит в розмірі 30\~000,00 грн. зі сплатою 11% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 03 квітня 2017 року. В забезпечення належного виконання договірних зобовязань [PERSON] перед банком, 04 квітня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1040/1. 04 квітня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1040/2, відповідно до яких, поручителі зобовязувалися перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязання за кредитним договором. Банк свої зобовязання виконав повністю. Однак, у порушення норм законодавства та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала. У звязку з чим, за кредитним договором станом на 16.02.2018 року виникла заборгованість у розмірі 35\~057,33 грн., яка складається з наступного: 21\~666,70 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5\~057,11 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6\~863,24 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 1 470,28 грн. - три проценти річних від суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини неявки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав відзив на позов в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі посилаючись на те, що позивачем порушений порядок досудового врегулювання спору. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. 04 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1040, відповідно якого остання отримала кредит в розмірі 30\~000,00 грн. зі сплатою 11% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 03 квітня 2017 року. 04 квітня 2014 року в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 1040 перед ПАТ «Державний ощадний банк України», між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1040/1, та з [PERSON] договір поруки № 1040/2, за якими [PERSON], [PERSON] солідарно відповідають з [PERSON] за виконання умов договору № 1040 від 04 квітня 2014 року. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором №1040 належним чином не виконала. У звязку з чим, за кредитним договором станом на 16.02.2018 року виникла заборгованість у розмірі 35\~057,33 грн., яка складається з наступного: 21\~666,70 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5\~057,11 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6\~863,24 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 1 470,28 грн. - три проценти річних від суми заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Узгодженням умов договору поруки № 1040/1 від 04.04.2014 року, договору поруки № 1040/2 від 04.04.2014 року сторони визначили солідарну відповідальність боржника та поручителя. Отже, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування відповідно до вищенаведених умов договору, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], як солідарні боржники, несуть відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту. В п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів судом враховується, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved