Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач ПАТ "[PERSON] Аваль" звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором з тих підстав, що як стверджує 07.05.2008 року між ВАТ "[PERSON] Аваль", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/035-29/60240, згідно якого відповідачеві був наданий кредит в сумі 65100 грн. строком на 72 місяці до 07.05.2014 року зі сплатою 14,75 % річних. На виконання умов договору банк надав [PERSON] 65100 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки від 07.05.2008 року. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору банк взяв на себе зобов'язання відкрити відповідачу позичковий рахунок та надати [PERSON] кредитні кошти за умови надання відповідачем забезпечення відповідно до п. 1.3 кредитного договору. Згідно п. 3.3 кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту та відсотків рівними щомісячними платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів. Відповідно умов кредитного договору відповідач зобов'язався погасити кредит до 07.05.2014 року, проте зобов'язання [PERSON] виконала не повністю. Станом на 17.07.2014 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 75420,78 грн., що складається з наступного: 15461,13 грн. - заборгованість за кредитом, 6978,84 грн. - заборгованість за відсотками, 52980,82 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків (пеня обрахована за період з 20.07.2011 року по 17.07.2014 року). Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "[PERSON] Аваль" вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором та 754,21 грн. витрат зі сплати судового збору. Представник позивача ПАТ "[PERSON] Аваль" [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково з тих підстав, що визначений позивачем розмір пені є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.05.2008 року між ВАТ "[PERSON] Аваль", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/035-29/60240, згідно якого відповідачеві був наданий кредит в сумі 65100 грн. строком на 72 місяці до 07.05.2014 року зі сплатою 14,75 % річних. Цей факт підтверджується копією кредитного договору № 014/035-29/60240 від 07.05.2008 року. На виконання умов договору банк надав [PERSON] 65100 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки від 07.05.2008 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. Станом на 17.07.2014 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 75420,78 грн., що складається з наступного: 15461,13 грн. - заборгованість за кредитом, 6978,84 грн. - заборгованість за відсотками, 52980,82 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків (пеня обрахована за період з 20.07.2011 року по 17.07.2014 року). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов кредитного договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За невиконання договірних зобовязань відповідачем позивач предявив до нього вимоги про стягнення неустойки, що складається із 52980,82 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В умовах ринкової економіки, а тим більше в період кризових явищ в економіці країни, роль договору значно підвищується. До загальних засад цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України відносяться справедливість, добросовісність та розумність, а також свобода договору. Беручи до уваги дійсні обставини справи, виходячи з системного аналізу норм цивільного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, нарахування пені в розмірі, що значно перевищує суму основного боргу є не тільки порушенням Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», а також і загальних засад цивільного законодавства щодо принципу справедливості та розумності. Саме тому відповідно до ст. 258 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити суму заборгованості зі сплати пені по даному кредитному договору. За таких обставин, відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд вважає за можливе застосувати положення п.5 ч.3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" при визначенні розміру пені, оскільки визначений позивачем розмір останньої є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту. Таким чином до стягнення з відповідача підлягає 7000 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, так як це буде розумним та справедливим. В іншій частині позов є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 294,40 грн. судового збору. На підставі ст. 61 Конституції України, п.5 ч.3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст. 551 ч.1, 1054, 1048, 1049, 1050, 1052 ЦК України,

Outcome: partial