Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

29.01.2021 Представник позивача Сідько С.І., яка діє на свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1422 від 21.03.2017 року та підставі угоди про надання правової допомоги від 26.01.2021 року звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] з вищевказаною позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було видано виконавчий напис №4829, яким стягнуто з боржника [PERSON] [INFO] . РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: Полтавська область. Котелевський район, село Деревки, на користь ТОВ «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ:36799749, заборгованість в розмірі 16 933,22 гривень За вищевказаним виконавчим написом нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було відкрито виконавче провадження №63615688. 21.10.2020 згаданим приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що вчинений виконавчий напис від 21.10.2020, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що лише в безспірному порядку нотаріус міг би видати виконавчий напис і направити його до виконання. В даному випадку позивач заперечує борг перед відповідачем, так як він не укладав з цим товариством ніяких договорів, в тому числі поруки, а тому із його заробітної плати безпідставно стягуються кошти на погашення неіснуючої заборгованості. Внаслідок чого порушено його права та інтереси. Просить суд визнати виконавчий напис №4829 від 21.10.2020 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, надали письмову заяву від 01.04.2021 року в якій просили розгляд проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просила їх задовільнити в повному обсязі (а.с.118). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Вердикт капітал" (ЄДРПОУ: 36799749) будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надав до суду відзив на позовну заяву, який просив долучити до матеріалів справи та просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с.66-70). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. будучи належним чином повідомлена про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву від 16.03.2021 про розгляд без її участі (а.с.116). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача- Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. будучи належним чином повідомлені про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, однак на виконання ухвали суду від 02.03.2021 надіслала до суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №63615688 (а.с.97-110). 01.02.2021 ухвалою суду клопотання позивача задоволено. Вжито заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису 21.10.2020, реєстраційний номер 4829, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з [PERSON] [INFO] . РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: Полтавська область. Котелевський район, село Деревки, на користь ТОВ "Вердикт капітал" (ЄДРПОУ: 36799749) заборгованості в розмірі 16933,22 грн., який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В., виконавче провадження № 63615688 (а.с.30-31). Ухвалою суду від 01.02.2021 відкрито провадження (а.с.30-31). Ухвалою суду від 25.02.2021 призначено до судового розгляду (а.с. 90-91). Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що на підставі виконавчого напису від 21.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. була винесена постанова 15.12.2020 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №4829 від 21.10.2020 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. (а.с.13-14) Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Звертаючись до суду з вищевказаним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позивач зазначає, що такий порушує його законне право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих відповідачем ТОВ "Вердикт капітал" суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. А саме: не додано копії договорів укладених 22.08.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дінеро" та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Дінеро" відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №AG2125850 від 19/03/2019 року, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дінеро" та [PERSON] . Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, як і не надано приватним нотаріусом на вимогу суду документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис для з`ясування наявності безспірності заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнано таким, що не підлягає виконанню. Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису 21.10.2020 року, реєстраційний номер 4829, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з [PERSON] [INFO] . РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: Полтавська область. Котелевський район, село Деревки, на користь ТОВ "Вердикт капітал" (ЄДРПОУ: 36799749) заборгованості в розмірі 16933,22 грн., який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В., виконавче провадження №63615688, втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвоката Сідько С.І. з метою надання останнім правової допомоги, в тому числі пов`язаної зі зверненням до суду з позовом у даній справі. Зокрема, матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та адвокатом укладено угоду про надання правової допомоги від 26.01.2021 року (а.с.15), за змістом якого адвокат приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даною угодою за окремим визначеним дорученням клієнта. Правова допомога позивачу надавалася адвокатом Сідько С.І. яка діяла на підставі ордеру від 28.01.2021 серія ВІ № 1029821 (а.с.17), виданому адвокатом Сідько С.І. Зокрема, вказаним адвокатом була підписана позовна заява. Згідно з п.1.6,1.7 угоди про надання правової допомоги від 26.01.2021, за надання правничої допомоги, розрахунок по даній угоді проводитьсяв порядку та на умовах, зазначених в додатках Також передбачено, що за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. Актом надання послуг від 28.01.2021 (а.с.19) до договору та детальним описом робіт наданих адвокатом, сторони узгодили, що адвокатом надано послуги у вигляді усної юридичної консультації щодо характеру спірних правовідносин, роз`яснення норм чинного законодавства по питанню порушених прав та інтересів [PERSON] діями ТОВ "Вердикт капітал", здійснення аналізу доказів та судової практики, з питань спірних правовідносин, підготовки позовної заяви до суду. Згідно з актом, всього Адвокатом Сідько С.І. надано Клієнту послуг на загальну суму 4000,00 грн., що відповідає попередньо повідомленому позивачем в позовній заяві розрахунку вартості адвокатських послуг. Квитанцією від 28.01.2021 року позивач сплатив на користь Адвоката Сідько С.І. 4000,00 грн. юридичних послуг (а.с.20). Таким чином, враховуючи, що сума судових витрат, заявлених до відшкодування, відповідає умовам договору про надання правової допомоги та підтверджена відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Приписами ч.5 ст.137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Відповідачем ТОВ "Вердикт Капітал" надано відзив, в якому він описав свою думку щодо витрат на оплату правничої допомоги адвоката і просив відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Аналіз чинного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Однак суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо

Outcome: approved