Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ "Імексбанк" про стягнення заборгованості за договором депозиту. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 27.10.2014 року між сторонами було укладено договір № 1140024839 банківського вкладу у гривні України, згідно якого відповідач прийняв від [PERSON] грошові кошти в сумі 160 000грн. у вигляді вкладу (депозиту) строком на 30 днів на депозитний рахунок [NUMBER]// [NUMBER] зі сплатою 22% річних та зобов'язався повернути кошти 26.11.2014 року. 26.11.2014 року довірена особа позивача [PERSON] звернувся до відповідача з письмовою заявою за вх. № 807 з проханням видати готівкою суму внесеного депозиту та нарахованих відсотків по Договору. Однак дана вимога виконана не була, а саме: не було повернуто суму заборгованості по депозиту - 160 000 грн. та суму нарахованих відсотків - 2 893, 15 грн. В зв'язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 206 874,26 грн., з яких: 160 000 грн. - заборгованість по вкладу, 2893,15 грн. - заборгованість по відсоткам, 43 981,11 грн. - пені, а також стягнути судовий збір в дохід держави. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Також зазначив в заяві, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що 27.10.2014 року між ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] було укладено договір №1140024839 банківського вкладу у гривні України, відповідно до умов якого банк прийняв кошти позивача в сумі 160 000 грн. строком на 30 днів, на депозитний рахунок [NUMBER]// [NUMBER], зі сплатою 22.00 відсотків річних. Датою зарахування коштів на рахунок є 27.10.2014 року. Датою повернення коштів - 26.11.2014 року (а.с. 5-6). Позивач свої зобов'язання за вищевказаним договором виконала і перевела на відповідний депозитний рахунок банку суму в розмірі 160 000 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку від 27.10.2014 року (а.с. 11). Згідно п. 2.4.2. договору банківського вкладу, банк зобов'язався зберігати кошти вкладника та щоденно нараховувати по залишку грошових коштів на рахунку відсотки, за схемою простих відсотків. Нарахування процентів на банківський депозит починається з наступного після надходження від вкладника грошових коштів дня і закінчується в той день, який передує поверненню грошових коштів вкладнику або списання з депозитного рахунку вкладника. Відповідно до п. 2.4.4. вищевказаного договору, банк зобов'язався повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою вкладника, шляхом перерахування на поточний або інший депозитний рахунок, вказаний вкладником. За невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 6.1. договору банківського вкладу). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На виконання п.п. 2.3.4 Договору, для зарахування відсотків, 27.10.2014 року між ПАТ "Імексбанк" та [PERSON] було укладено Договір №1140024824 банківського рахунку (у національній валюті), відповідно до п. 1.1 якого банк відкрив клієнту поточний рахунок [NUMBER] // [NUMBER] та зобов'язався приймати і зараховувати на вікритий рахунок, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком (а.с. 7-10). Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст.1074 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.11.2014 року довірена особа позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності №25 на право розпорядження рахунком [NUMBER], № [NUMBER] (а.с. 12), письмово звернувсь до відділення №322 ПАТ "Імексбанк" з проханням видати йому готівкою грошові кошти в сумі 160000 грн. та нараховані відсотки відповідно до договору банківського вкладу (а.с. 13). Всупереч вимогам вказаного договору відповідачем заборгованість по депозиту в сумі 160 000 грн. та сума нарахованих відсотків у розмірі 2893,15 грн. (160 000,00 ? 22% ? 365д. ? 30д. (строк депозиту) не повернуті. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №1140024839 банківського вкладу у гривні України від 27.10.2014 року щодо поверення банківського вкладу, суд вважає, що сума вкладу та нараховані відсотки з відповідача на користь позивача підлягають примусовому стягненню. Крім того, позивач просить стягнути з ПАТ "Імексбанк" пеню в розмірі 43 981,11 грн. за прострочення останнім виконання зобов'язання, розраховуючи її за правилами ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів". Згідно положення ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що позивачем правомірно обраховано 3 відсотки пені і помножено на 9 днів прострочення, а тому вважає за доцільне позов в цій частині задоволити та стягнути пеню в розмірі 43 981, 11 грн. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 2068,74 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved