Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", що є правонаступником Публічного (закритого) акціонерного товариства "ОТП банк", звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Головного управління Державної міграційної служби України, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором, зняття особи з реєстраційного обліку та виселення, посилаючись на те, що між ЗАТ "ОТП банк" та [PERSON] 28 лютого 2008 року був укладений кредитний договір № ML-004/086/2008 щодо надання кредитних коштів в загальній сумі 250 000 доларів 00 центи США, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 28 лютого 2023 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів та з оплатою плаваючої процентної ставки - FIDR, фіксованого відсотку - 5, 99% річних. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 28 лютого 2008 року між ЗАТ "ОТП банк" та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-004/086/2008, відповідно, за умовами якого [PERSON] зобов»язувалася солідарно на добровільних засадах відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування та штрафні санкції в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Окрім того, в якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 28 лютого 2008 року між ЗАТ "ОТП банк" та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № РML-004/086/2008, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку ЗАТ "ОТП банк" квартиру [ADDRESS], яка належить йому на підставі власності. Враховуючи те, що боржник всупереч вимог п.п. «h» п.5.2 статті 5 Договору іпотеки прописав [PERSON], [INFO], просить зняти вказану особу з реєстраційного обліку місця реєстрації: [ADDRESS]. Й на підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.9, 109 ЖК України з підстав існування виконавчого писасу нотаріуса про звернення ситягнення на предмет іпотеки, просить виселити [PERSON] зі спірної квартири. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 03 червня 2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 293 563 долари 02 центи США, що еквівалентно 3 486 813 грн. 56 коп. за офіційний курсом НБУ на дату проведення розрахунку, та штрафні санкції - 12 726 869 грн. 45 коп., що вцілому складає 16 213 683 грн. 01 коп., яка складається з наступних складових: залишок заборгованість за кредитом - 247 622 доларів 67 центи США, що еквівалентно 2 941 154 грн. 11 коп.; заборгованість за відсотками - 45 940 доларів 35 центів США, що еквівалентно 545 659 грн. 45 коп.; пеня - 12 726 869 грн. 45 коп. В судовому засіданні представник позивача Рязанова С.О., діюча на підставі довіреності від 08 жовтня 201 року (а.с.79), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, при цьому визнала існування боргу за кредитними зобов»язаннями. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності вказаного відповідача, на підставі наявних у справі доказів та за згодою сторін. Вислухавши пояснення сторін, іх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, між ЗАТ (ПАТ) "ОТП банк", правонаступником якого є ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (а.с.51-55, 56-69, 70-73, 74-78), та [PERSON] 28 лютого 2008 року був укладений кредитний договір № ML-004/086/2008 щодо надання кредитних коштів в загальній сумі 250 000 доларів 00 центи США, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 28 лютого 2023 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів та з оплатою плаваючої процентної ставки - FIDR, фіксованого відсотку - 5, 99% річних (а.с.7-8, 9-15, 16-22, 23, 30-32). В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 28 лютого 2008 року між ЗАТ "ОТП банк" та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-004/086/2008, відповідно, за умовами якого [PERSON] зобов»язувався солідарно на добровільних засадах відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування та штрафні санкції в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі (а.с.26-27, 33-36). Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов»язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку позичальника (а.с.106-135, 177), проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов»язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору (а.с. 177). Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про вручення щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов»язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов»язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 03 червня 2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 293 563 долари 02 центи США, що еквівалентно 3 486 813 грн. 56 коп. за офіційний курсом НБУ на дату проведення розрахунку, та штрафні санкції - 12 726 869 грн. 45 коп., що вцілому складає 16 213 683 грн. 01 коп., яка складається з наступних складових: залишок заборгованість за кредитом - 247 622 доларів 67 центи США, що еквівалентно 2 941 154 грн. 11 коп.; заборгованість за відсотками - 45 940 доларів 35 центів США, що еквівалентно 545 659 грн. 45 коп.; пеня - 12 726 869 грн. 45 коп. (а.с.177). Суд вважає, що до вимог про стягнення пені має бути застосовано положення ч.3 ст. 551 ЦК України, яке передбачає, що розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, згідно даних правовідносин розмір заборгованості за кредитним договором з урахування залишку заборгованості за кредитом - 247 622 доларів 67 центи США, що еквівалентно 2 941 154 грн. 11 коп., заборгованості за відсотками - 45 940 доларів 35 центів США, що еквівалентно 545 659 грн. 45 коп., становить 3 486 813 грн. 56 коп., розмір же пені становить 12 726 869 грн. 45 коп. , що значно перевищує розмір самого боргу. За таких підстав суд вважає за можливе зменшити розмір пені й встановити його у розмірі 3 486 813 грн. 56, аналогічному розміру основного боргу та заборгованості за відсотками. Відтак стягненню підлягає: заборгованість за кредитом - 247 622 доларів 67 центи США, що еквівалентно 2 941 154 грн. 11 коп., заборгованість за відсотками - 45 940 доларів 35 центів США, що еквівалентно 545 659 грн. 45 коп. та пеня - 3 486 813 грн. 56 коп., а всього - 6 973 627 грн. 12 коп. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов»язань, оскільки докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Суд, вирішуючи спір в частині вимог про зняття особи з реєстраційного обліку та виселення, встановлено наступне. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 28 лютого 2008 року між ЗАТ "ОТП банк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки № РML-004/086/2008, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку ЗАТ "ОТП банк" квартиру [ADDRESS], яка належить йому на підставі власності (а.с.39-44, 45-46). Згідно виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 21 квітня 2009 року звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки (а.с.146). На час розгляду даної справи виконавчий напис нотаріуса не виконано, що підтверджено сторонами. [PERSON] всупереч вимог п.п. «h» п.5.2 статті 5 Договору іпотеки прописав [PERSON], [INFO], в картиру [ADDRESS] (а.с.147). Ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, ч.1 ст. 40 цього ж Закону передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Позивачем при зверненні до суду з даною вимогою дотримані вимоги та процедура виселення, передбачені чч.2 та 3 цієї ж ст. 40 вказаного Закону (а.с.48-49, 50). Проте, на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, вимоги позивача про зняття особи з реєстраційного обліку та виселення задоволенню не підлягають. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що вимоги позивача є частково обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частин першої, третьої статті 88 ЦПК України. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог - 3 654 грн. 00 коп, що відповідає даним правовідносинам, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 527, 530, 551, 554, 627, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, з урахуванням Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: partial