Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

15.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що з [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах, мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин, батько не бачить своїх дітей, в усній розмові по телефону відмовляється від них. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав і не надає, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизначених норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, що передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". Доньки не отримують від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Тобто, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям. На даний час вона перебуває в шлюбі з іншим чоловіком - [PERSON], який виконує всі батьківські обов'язки по відношенню до дітей. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх обов'язків і з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, вважає за необхідне ставити питання про позбавлення його батьківських прав. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] наполягав на задоволенні позовної заяви, посилаючись на обставини, викладені у ній. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав. Кім того, [PERSON] подав заяву, де справжність його підпису засвідчена приватним нотаріусом Харківського МНО [PERSON] 05.10.2016 року, в якій вказав, що відмовляється від батьківських прав щодо своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради, який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивачки, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно копій свідоцтв про народження, батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а. с. 23, 24). Мати дітей [PERSON] змінила прізвище із "Завада" на "Чистякова" та 31.05.2016 року у Кутузівському відділі ЗАГС Управління ЗАГС Москви зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про зміну імені та про укладення шлюбу (а. с. 25, 26). Малолітня дочка сторін [PERSON], [INFO], перебувала на лікуванні з 12.01.2016 року по 29.01.2016 року та з 17.02.2016 року по 25.03.2016 року в Харківській міській клінічній дитячій лікарні №16 та з 01.06.2016 року по 07.06.2016 року в Морозівській дитячій міській клінічній лікарні м. Москви (а. с. 8-9, 10, 12-19). У відповідністю зі ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Зазначеними вище письмовими доказами підтверджується, а також не оспорюється і самим відповідачем, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою, з якої він може бути позбавлений судом батьківських прав. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підтав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки відповідачем [PERSON] позовні вимоги визнані у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, визнання ним позову узгоджується з дослідженими по справі письмовими доказами, якими підтверджується наявність законних підстав для задоволення позову, позовна заява [PERSON] про позбавлення відповідача батьківський прав у відношенні малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved