Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Адміністрації Південного району, в якому просить суд встановити факт його родинних відносин з тіткою [PERSON], [INFO], померлою 15 травня 2015 року та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 92 по вул. Хасанівський в м. Кам`янському, Дніпропетровської області, який належав його тітці і складається з житлового будинку А-1, загальною площею 62,1 м.кв., житловою площею 36,5 м.кв., а-1 прибудова, а1-1 тамбур, а2-1 прибудова, Б-1 літня кухня, п/д підвал під Б-1, В-1 сарай, Г-1 гараж, Д-1 сарай, Е-1 вбиральня, № 1,4,5 огорожі, № 3 водопровід, № 2 хвіртка, І- тротуар, після смерті [PERSON], померлої 15 травня 2015 року, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батьком є [PERSON], який народився 20 травня 1927 року у с.Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області. У його батька [PERSON] є рідна сестра [PERSON], яка народилася 15 грудня 1926 року там же. 18.08.1966 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "Зіненко". Від зазначеного шлюбу дітей не було. 18 березня 1983 року батько позивача помер. 16 червня 1995 року помер чоловік тітки позивача [PERSON]. 15 травня 2015 року померла тітка позивача [PERSON]. За життя тітки, у зв`язку з її поганим станом здоров`я 17 квітня 2015 року позивач забрав її до себе до м. Дніпро, Тупик Солончаковий 14, де вона і померла. Похованням тітки [PERSON] займався позивач. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 11/25 та 14/25 частин житлового будинку № 92 по вул. Хасанівський в м. Кам`янському, Дніпропетровської області. Право власності на спадкове майно зареєстровано за тіткою позивача [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 15.07.1968 року 11/25 частини житлового будинку, посвідченого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, та від 17.11.1972 року 14/25 частин житлового будинку, посвідченого Другою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, зареєстрованих в Дніпродзержинському БТІ за реєстровим № 11318. У встановлений законом строк позивач звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки. Постановою нотаріуса від 10 лютого 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в документах, які надав позивач, не просліджується родинний зв`язок між спадкодавцем [PERSON] та батьком позивача, оскільки в свідоцтві про народження батька в графі "батьки" стоїть прочерк. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлений позов, пояснив, що доглядав тітку та здійснював її поховання, вона проживала сама, інших спадкоємців, крім нього, у неї не було; коли захворіла і стала потребувати догляду, йому повідомили сусіди тітки і він забрав її до себе у м. Дніпро; чому у батька прочерк у графі батьки не знає, народився він у тому ж селі, що і тітка, постійно підтримували родинні стосунки як брат і сестра, однак батька вже давно немає в живих, він помер у 1983 році; в наданій суду письмовій заяві позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, також просить закінчити розгляд справи без його участі. В наданій суду письмовій заяві представник відповідача [PERSON] визнав позовні вимоги, заперечень проти позову не мав, просив справу розглянути без його участі (л.с.44). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили обставини позову, повідомлені позивачем. Так свідок [PERSON] пояснила, що є дальною родичкою родини позивача і мешкала при цьому неподалік від померлої спадкодавця [PERSON], знає родину [PERSON] багато десятиліть, як батько позивача, так і тітка позивача народилися у с. Лобойківка у одній родині, їй відомо, що остання дійсно була рідною тіткою- сестрою батька позивача, позивач допомогав їй чим міг, забрав її до себе коли та стала погано почуватися, потім здійснював поховання за власні кошти. Інших спадкоємців померлої немає. Свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою тітки позивача [PERSON] і мешкає понад 20 років зі спадковим будинком, знає, що позивач допомогав тітці, коли та захворіла, свідок викликала швидку та зателефонувала позивачеві, так як інших родичів або близьких у [PERSON] не було, згодом позивач забрав тітку до себе до м. Дніпро; відносини між ними були нормальні, про наявність якихось скарг, конфліктів та про інших спадкоємців свідкові невідомо; похованням [PERSON] теж займався позивач. Суд, взявши до уваги позицію позивача, відповідача, пояснення свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, батьками позивача є [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження, виданого 13.11.1959 року за актовим записом № 2234 (л.с. 10). У батька позивача [PERSON] є рідна сестра [PERSON]. Їх батьками є [PERSON] та [PERSON], як зазначено в свідоцтві про народження [PERSON] (л.с. 11). В свідоцві про народження батька позивача [PERSON] (л.с. 12) в графі "батьки" стоїть прочерк. 18.08.1966 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "Зіненко", згіно свідоцтва про одруження (л.с. 11), виданого 18.08.1966 року за актовим записом № 993. Від зазначеного шлюбу дітей не було. 18 березня 1983 року батько позивача помер, згідно свідоцтва про смерть (л.с. 13) актовий запис № 520 від 22.03.1983 року. 16 червня 1995 року помер чоловік тітки позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть (л.с. 14) актовий запис № 599 від 17.06.1995 року. 15 травня 2015 року померла тітка позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть (л.с. 16), актовий запис № 496 від 18.05.2015 року. За життя тітки, у зв`язку з її поганим станом здоров`я 17 квітня 2015 року позивач забрав її до себе до м. Дніпро, Тупик Солончаковий 14. Згідно довідки голови квартального комітету № 17 від 12.09.2016 року (л.с. 17) [PERSON] Максиміна проживала за вказаною адресою без реєстрації з 17.04.2015 року по день смерті. Похованням тітки [PERSON] займався позивач. Даний факт, крім показів свідків [PERSON] та [PERSON], підтверджується довідкою салону ритуальних послуг (л.с.64). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 11/25 та 14/25 частин житлового будинку № 92 по вул. Хасанівський в м. Кам`янському, Дніпропетровської області. Право власності на спадкове майно зареєстровано за тіткою позивача [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 15.07.1968 року (л.с. 23) 11/25 частини житлового будинку, посвідченого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, та від 17.11.1972 року (л.с. 25) 14/25 частин житлового будинку, посвідченого Другою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, зареєстрованих в Дніпродзержинському БТІ за реєстровим № 11318 (л.с. 27). У встановлений законом строк позивач звернувся до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки. Постановою нотаріуса від 10 лютого 2016 року (л.с. 21) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в документах, які надав позивач, не просліджується родинний зв`язок [PERSON] та батьком позивача, в свідоцтві про народження батька в графі "батьки" стоїть прочерк. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] підтверджено як показами свідків, допитаних у суді, так і іншими письмовими доказами у справі: так з матеріалів справи вбачається, що дійсно позивач здійснював поховання спадкодавця і має на руках лікарське свідоцтво про смерть, спільні фото разом зі спадкодавцем, зроблені за її життя у її будинку, останній час до смерті спадкодавець проживала за місцем проживання позивача, що підтверджено відповідними актами. З копії спадкової справи, витребуваної судом з Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, вбачається, що крім позивача, з заявою про прийняття спадщини до нотаріату будь-які інші особи не звертались; позивачем подано заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня її відкриття. З копії технічного паспорту на будинок по вул. Хасанова, 92 у м. Дніпродзержинську, виготовленого станом на вересень 2016 року та довідки директора БТІ м. Дніпродзержинська вбачається, що самочинне будівництво у вказаному домоволодінні відсутнє (л.с.66-71). Належність спадкового майна (вказаного будинку) спадкодавцеві підтверджується відмітками про реєстрацію права власності у договорі купівлі-продажу та реєстраційним посвідченням (лс.76). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України вважає необхідним встановити факт родинних відносин позивача [PERSON] з тіткою [PERSON], оскільки даний факт ніким не оспорюється. Згідно ст. 1223 ЦК України право па спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спалкоємці за законом одержуюють право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановдених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшою ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ст. 1266 ч.3 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі заявлені позовні вимоги. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved