Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

12.04.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на свою користь страхове відшкодування матеріальних збитків у розмірі 10164,16 грн.; - стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування матеріальних збитків у розмірі 31683,79 грн.; - судові витрати покласти на відповідачів. В позові посилається на те, що 08.05.2016 о 08.45 хв. на 61 км. + 200 м. автодороги Київ - Знам'янка сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Субару» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 16.05.2016 [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 08.05.2016. Зазначає, що на момент ДТП цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Провідна». Вказує, що до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування, яке було виплачене в розмірі 39335,84 грн. Однак, після ремонту транспортного засобу, позивачем було подано до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» акт виконаних робіт та квитанції про оплату вартості деталей та відновлювальних робіт для отримання страхового відшкодування в межах ліміту, про що отримала відмову. Згідно з Актом виконаних робіт № СРФСА-002164 від 10.05.2016 вартість за послугу діагностики ходової і частини керма склала 144 грн. 66 коп. Відповідно до акту виконаних робіт № СРФСА-002233 від 13.05.2016 проводились роботи по перевірці, регулюванню, і арматурні роботи перестановки рульового валу, вартістю 520 грн. 80 коп. Згідно Акту виконаних робіт від 14.06.2016 на підставі рахунку №52, загальна вартість фарбування та відновлювальної роботи складає 16 000,00 грн. Крім того, вказує, що деталі для відновлення автомобіля були закуплені в суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON], вартість яких складала 41607,00 грн. згідно товарного чеку №68 від 25.05.2016. Також, вказує, що нею була куплена нова автомобільна шина, вартістю 2910 грн., згідно з експрес накладною № 599980999 від 10.05.2016. Зазначає, що на відновлення транспортного засобу позивачем було витрачено 61 182 грн. 46 коп. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 15.06.2016, складеним ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» втрата товарної вартості складає 18901,33 грн. За дану послугу позивач сплатила 1100 грн. Таким чином, витрати на відновлення транспортного засобу складають 61182, 46 грн. + 18901,33 грн. + 1110, 00 грн. = 81183,79 грн., а тому за договором страхування з відповідача-1 підлягає до стягненню сума в розмірі 10164,16 грн. Крім того, вважає, що з відповідача -2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 31683,79 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити. 12.04.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 13.04.2018 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 04.06.2018 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 06.06.2018 по справі відкрито спрощене провадження та справу призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 15.08.2018 на адресу суду від представника відповідача 1 - Гайдамащук О.В. надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Субару» д.н.з. [NUMBER] складала 39835, 84 грн. Позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 39335,84 грн. з урахуванням франшизи 500,00 грн. Зазначає, що надані акти виконаних робіт та звіт оцінювача [PERSON] містять різні дані щодо ремонту та фарбування запчастин транспортного засобу. Крім того, вважає, що страховиком було направлено свого представника до місця знаходження пошкодженого автомобіля, а тому затрати позивача по визначенню розміру збитків не підлягають відшкодуванню. Просить відмовити в задоволенні позову. 17.08.2018 на адресу суду від відповідача- 2 надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що його відповідальність була застрахована у відповідача 1 в межах 50000,00 грн., а сума страхової виплати становила 39335,84 грн. Крім того, вважає, що недоплачена сума в результаті пошкодженого транспортного засобу позивача повинна бути сплачена саме страховою компанією. Заперечує проти звіту про визначення вартості матеріального збитку складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт», яка складає 89452,50 грн., оскільки розмір матеріального збитку, встановленого та виплаченого ПАТ «СК «Провідна» у розмірі 39355,84 грн. З урахуванням наведеного, просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач заперечував проти позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. В судове засідання представник ПАТ «СК «Провідна» не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача 2, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що 08.05.2016 о 08.45 хв. на 61 км. + 200 м. автодороги Київ - Знам'янка сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Субару» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою про дорожньо - транспортну пригоду № 91154971, виданою Обухівським районним відділом головного управління МВС України в Київській області. (а.с.92) Постановою Обухівського районного суду Київської області від 16.05.2016 [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 08.05.2016, внаслідок порушення правил дорожнього руху України за ст. 124 КУпАП. (а.с.12-13) Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Судом встановлено, що цивільно - правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу «Опель» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом АІ/7855468 від 22.10.2015. Строк дії полісу з 25.10.2015 до 24.10.2016 включно(а.с. 89). Ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну потерпілого становив 50000,00 грн., франшиза-500,00 грн. Відповідно до п.22.1. ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховою компанією у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Позивач є власником транспортного засобу «Субару» д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності [NUMBER] (а.с.10-11). 13.05.2016 [PERSON], який представляє інтереси [PERSON] звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування № 2300108065 до ПАТ «СК «Провідна» (а.с.90). Відповідно до акту огляду транспортного засобу № 2311108265 від 10.05.2016 , складеного за участю уповноваженої особи представника відповідача-1, розрахунок суми матеріального збитку склав 39835,84 грн., яка була в подальшому виплачена відповідачем-1 та не оспорюється позивачем (а.с.93, 94, 76). В позовній заяві позивач просить стягнути на свою користь з відповідача -1 не доплачену суму страхового відшкодування в розмірі 10164,16 грн., оскільки вважає, що з боку відповідача-1 було порушено вимоги чинного законодавства. Суд не погоджується з доводами позивача, виходячи з наступного. Так, відповідно до ч. 2 ст. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи якщо страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником позивача, [PERSON] та ПАТ «СК «Провідна» дійшли згоди щодо порядку виплати страхового відшкодування, шляхом складання акту огляду від 10.05.2016 (а.с.93) та розрахунку суми матеріального збитку, який включав в себе калькуляцію вартості матеріалів та робіт, деталів, що підлягали заміні та становив 39835,84 грн. ( а.с.94-99). При цьому, відповідачем-1 при визначенні вказаного вище розміру страхового відшкодування не було враховано втрату товарної вартості автомобіля позивача та суму податку на додану вартість, що узгоджується з вимогами чинного законодаства. Згідно п. 32.7 ст. 32 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до ч. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється Страховиком безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (Акти виконаних робіт, платіжні доручення про сплату). В судовому засіданні представник позивача пояснив, що у нього відсутні та відповідно він не може надати доказів того, що особа, яка здійснювала відновлювальний ремонт транспортного засобу позивача та на користь якого позивач сплатив кошти, є платником ПДВ ( а.с. 14-21). За таких обставин, суд вважає, що виплата страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 39335, 84 грн., узгоджується з вимогами чинного законодавства, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача-1 страхового відшкодування у розмірі 10 164,16 грн. Що стосується позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача- 2 матеріальних збитків у розмірі 31683,79 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до п.6 Постанови ПВСС України за №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода спричинена джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.16 Постанови "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пленум Верховного суду України у Постанові „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Більше того при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню лише тоді, коли шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого (абз. 1, 2 п. 2 Постанови). Відповідно до положення ст.1192 ЦК України, відповідно до якої суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, а також положення частини 2 ст.22 ЦК України відповідно до якої збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В судовому засіданні встановлено, що позивачем здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу «Субару» д.н.з. [NUMBER]. Так, відповідно до акту виконаних робіт № СРФСА - 002164 від 10.05.2016 позивачем проведена діагностика ходової та частини керма, вартістю 144,66 грн., що підтверджується квитанцією про оплату за виконану роботу (а.с.14,15). Відповідно до акту виконаних робіт № СРФСА-002233 від 13.05.2016 позивачем оплачено 520, 80 грн. за роботи по перевірці, регулюванню, і арматурні роботи перестановки рульового валу, що підтверджується квитанцією про оплату за виконану роботу (а.с.16,17). Відповідно до акту виконаних робіт від 14.06.2016, складеним ФОП [PERSON], позивачем сплачено 16000,00 грн. за виконані роботи та використані запчастини і матеріали, що підтверджується товарним чеком № 52 від 14.06.2016. (а.с.18,19,20). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем для відновлення транспортного засобу були закуплені деталі в СПД [PERSON], вартість яких складала 41607,00 грн. що підтверджується товарним чеком №68 від 25.05.2016 (а.с.21). Також, позивачем була куплена нова автомобільна шина, вартістю 2910 грн., згідно з експрес накладною № 599980999 від 10.05.2016(а.с.22). Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 15.06.2016, складеним ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» втрата товарної вартості автомобіля позивача склала 18901,33 грн. За складання даного Звіту позивач сплатив 1100 грн.(а.с.23-40,59). Отже, витрати, які поніс позивача на відновлення транспортного засобу складають 61 182, 46 грн.. При цьому, суд вважає, що позивач має права вимоги до відповідача-2 щодо стягнення 18 901,33 грн., тобто ВТВ, що визначена Звітом про оцінку, оскільки такі збитки страховиком не відшкодовуються та покладаються саме на винну особу у ДТП. Таким чином, вартість матеріального збитку завданого позивачу становить 80 083, 79 грн.( 61182, 46 грн. + 18901,33 грн. (ВТВ) = 80083, 79 грн.). Крім того, позивачем понесено витрати по складання Звіту про оцінку у розмірі 1110,00 грн. Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи та не заперечувалося позивачем по справі, відповідач-1 ПАТ «СК «Провідна» на користь позивача виплала суму страхового відшкодування у розмірі 39835,84 грн. з урахуванням франшизи. З урахуванням того, що відповідачем-1 було виплачено на користь позивача суму страхового відшкодування, приймаючи до уваги межі ліміту відповідальності відповідача-1, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача -2 на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 31683,79 грн. ( 80 083, 79 грн.- 49 500,00 грн. + 1110,00 грн. =31 683, 79 грн.). З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 553,60 грн., тобто пропорційно задоволених вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial