Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] звернулося ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. У своїй заяві зазначає, що 16.08.2015 о 15:20 год. на авто дорозі Київ-Ковель 29 км+190 м, в м. Буча, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: "Пежо-Боксер" номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження. Вказує, що на момент ДТП між [PERSON] та ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.09.2014 №АС/9951565, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Пежо-Боксер», номерний знак [NUMBER] (надалі - автомобіль відповідача). Зазначає, що 17.08.2015 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку, тому на підставі цієї заяви [PERSON], позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 49 500 грн. 00 коп. Вказуючи на те, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував шкоду просить стягнути вказані кошти з [PERSON] У судове засідання представник позивача не з'явився подав суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що дійсно був учасником ДТП 16.08.2015 в м. Буча, Київської області за участю транспортних засобів: "Пежо-Боксер" номерний знак [NUMBER], яким керував він та автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] Зазначив, що його було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 16.08.2015 внаслідок порушення правил дорожнього руху України та за постановою Острозького районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП України. Пояснив, що з [PERSON] крім того, у них існували інші домовленості і він частково вже відшкодовував йому завдану шкоду. З письмових доказів досліджених у судовому засідання встановлені такі обставини. 05.09.2014 укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.09.2014 №АС/9951565 за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу "Пежо-Боксер», реєстраційний номер [NUMBER], між [PERSON] та ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група". Із ремонтної калькуляції від 18.08.2015 встановлено, що автомобіль марки "Фольксваген-Тігуан", реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження і загальна вартість його ремонту становить 59630,74 грн. (а.с.16-20) З акту огляду від 17.08.2015 встановлено, що ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" було проведено огляд автомобіля марки "Фольксваген-Тігуан", реєстраційний номер [NUMBER], і зафіксовано пошкодження транспортного засобу. (а.с.21-22) Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 16.10.2015, загальна сума страхового відшкодування, яке потрібно виплатити [PERSON] за пошкодження автомобіля марки "Фольксваген-Тігуан", реєстраційний номер [NUMBER], становить 49500 грн. (а.с.23) Із страхового акту №ДКЦВ-10387 від 16.10.2015 встановлено, що для [PERSON] зі сторони ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" визначений розмір страхового випадку в сумі 49500,00 грн. і вказано реквізити банківського рахунку [PERSON] для перерахування вказаних коштів. (а.с.24) Розпорядженням про виплату страхового відшкодування від 20.10.2015, ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" вирішено перерахувати вказані кошти на банківський рахунок [PERSON] (а.с.25) Із платіжного доручення №19135 від 20.10.2015 встановлено, що кошти в розмірі 49500 грн. перераховано на банківський рахунок №29246905800110 відкритий в Луганському обласному управлінні ВАТ Ощадбанк і належний [PERSON] (а.с.26) За постановою Острозького районного суду Рівненської області від 22.09.2015 відповідача було визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП України. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] визнано винним у скоєній дорожньо-транспортній пригоді і притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому він є належним відповідачем по справі і відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України з нього необхідно стягнути на користь страхової компанії витрачені на страхове відшкодування кошти. 05.09.2014 укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.09.2014 за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу "Пежо-Боксер», реєстраційний номер [NUMBER], між [PERSON] та ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група". Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АС/9951565 є чинним,\~розмір шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не перевищує розміру страхового відшкодування, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50000 грн. 16.08.2015 о 15:20 год. на авто дорозі Київ-Ковель 29 км+190 м, в м. Буча, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: "Пежо-Боксер", реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіль марки "Фольксваген-Тігуан", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль "Фольксваген-Тігуан", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження, вартість ремонту підтверджується рахунком ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" від 16.10.2015. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизою в розмірі 500 грн., що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9951565. 17.08.2015 [PERSON] звернувся із заявою до ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яке згідно страхового акту №ДКЦВ-10387 від 16.10.2015 визначено у розмірі 49500 грн. та виплачено згідно платіжного доручення №19135 від 20.10.2015 у повному розмірі. (а.с.8, 24, 26) Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений законодавцем у ст. 16 ЦК України. Право вибору способу захисту, передбаченого законом, належить особі, яка звернулася за захистом свого права (ст. ст. 3, 4, 11 ЦПК України). Як визначено приписами ч. 2 ст. 31 ЦПК України право визначення предмета і підстав позову належить позивачеві. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно до вимог п. 36.4 ст. 36 Закону України від «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 49500 грн. за ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки "Фольксваген-Тігуан", реєстраційний номер [NUMBER]. 22.09.2015 Острозьким районним судом Рівненської області були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерплому збитки, у даному випадку є відповідач відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України. Відповідно до п.38.1.1(а) ст.38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом, у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 15.06.2016 р. відповідачу було направлено лист № 455 УСГ/ АГ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто зворотної вимоги, яка також передбачена загальною нормою ч.1 ст. 1191 ЦК України. З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, укладеним між відповідачем та ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" стороною якого потерпілий не був. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Варто зазначати, що деліктні зобов'язання відповідача як особи, винної у скоєнні ДТП, не припинились, право вимоги про повернення сплаченого страхового відшкодування залишилося дійсним і підлягає судовому захисту. За таких обставин, позов про стягнення страхового відшкодування, сплаченого позивачем за ремонт належного [PERSON] автомобіля підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір. Враховуючи викладене, на підставі ст. 11, 12, 14, 15, 16, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України Про страхування

Outcome: approved