Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом Кредитної спілки «Громада», посилаючись на те, що між нею та КС «Громада» 01.07.2020 року був укладений договір № 1391 про залучення строкового внеску (вкладу) у розмірі 113 000 грн. члена кредитної спілки на депозитний рахунок строком на 18 місяців. Строковий внесок здійснено на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру №2283 від 01.07.2020 року. Також укладено додатковий договір №1 від 02.07.2020 року, згідно умов якого, вкладник доповнив внесок в розмірі 32 000 грн., на умовах передбачених договором №1391. Внесок здійснено на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру №2311 від 02.07.2020 року. Відповідно до п. 6.3.1 Договору, повернення вкладникові строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та нарахованих процентів за цим внеском (вкладом) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до закінчення строку його дії можливе виключно за рішенням суду, у порядку передбаченому п.4.4 Договору, а також у разі реорганізації або ліквідації кредитної спілки. Відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконав, кошти та відсотки не повернув. Просить: стягнути з Кредитної спілки «Громада» на користь позивача: суму внеску за договором № 1391 від 01.07.2020 року в сумі 145000 грн. та відсотки за договором в сумі 16103,00 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наведене справа розглядалась у відсутності сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). 01.07.2020 р. між сторонами у справі був укладений договір №1391 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком 18 (вісімнадцять) місяців. Днем початку строку дії є 01.07.2020 р. Днем закінчення строку дії договору 01.01.2022 р. Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1., 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 113 000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 20 % процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється в кінці дії договору на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. На виконання умов договору вкладу позивачем внесені грошові кошти в сумі 113000,00грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2283 від 01.07.2020р. Також укладено додатковий договір №1 від 02.07.2020 року, згідно умов якого, вкладник доповнив внесок в розмірі 32 000 грн., на умовах передбачених договором №1391. Внесок здійснено на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру №2311 від 02.07.2020 року. Відповідно до п. 6.3.1 Договору, повернення вкладникові строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та нарахованих процентів за цим внеском (вкладом) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до закінчення строку його дії можливе виключно за рішенням суду, у порядку передбаченому п.4.4 Договору, а також у разі реорганізації або ліквідації кредитної спілки. 10.03.2021 року позивач звернулась до КС «Громада» з вимогою про виплату депозиту та відсотків за користування ним, крім того просила розірвати укладені між сторонами договори. КС «Громада» за вих.№261 від 23.03.2021 року надала [PERSON] інформацію, що з липня 2020 року розпочалось блокування роботи спілки, на рахунки КС «Громада» накладено арешт, тому виплати не має можливості фактично проводити. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6 ст. 10 Закону України "Про кредитні спілки", членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про кредитні спілки"). Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим зобов`язанням є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У розрахунку позивача за договором № 1391 від 01.07.2020 року сума внеску складає 1450000 грн., а 20% становлять 16103,52 грн., в позовних вимогах позивач просить стягнути відсотки саме в розмірі 16103,00 грн. Розрахунок позивача, зазначений в позові, є таким, що відповідає умовам договору, доказів іншого не надано. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивач як споживач, була звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, враховуючи вимогу нематеріального характеру та вимогу матеріального характеру в сумі 2519 грн. 03 коп.

Outcome: approved