Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та просить суд: -стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 179 437,56 грн.; -стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти за складання звіту № 5814 про визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП в сумі 1500,00 грн.; -стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.; -стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на свою користь грошові кошти на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 48000,00 грн.; -стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати. В позові посилається на те, що 19.02.2017 о 18.20 год. сталася дорожньо - транспортна пригода на автодорозі Київ - Знам`янка 155 км. + 300 м. за участі автомобіля «Citroen Berlinko» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Mercedes - Bens» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 14.03.2017 [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 19.02.2017. Зазначає, що на момент ДТП цивільно - правова відповідальність [PERSON] та його автомобіля «Citroen Berlinko» д/н [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» згідно Полісу №АЕ/8191534. Вказує, що згідно Звіту № 5814 про визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок ДТП, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Transit», д/н [NUMBER] становить 54 560,95 грн. та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes - Bens» д/н [NUMBER] становить 227437,56 грн. Зазначає, що за даний звіт позивачем було сплачено 1500,00 грн. Крім того, вказує, що ТОВ «Автокредит Плюс» було перераховано страхове відшкодування на рахунок СТО для відновлювального ремонту, що підтверджується листом ТОВ «Автокредит Плюс», від 27.02.2017 за № 20.1.0.0.0/7-20170222/5347. Вказує, що ПрАТ «Європейський Страховий Союз» листом від 25.07.2017 за № 08-02/507 повідомило, що ліміт відповідальності за полісом АЕ/8191534 від 06.03.2016 складає 50000,00 грн., франшиза 2000,00 грн., а тому на користь позивача підлягає відшкодування у розмірі 48000,00 грн. Вважає, що на користь позивача з [PERSON] повинні бути сплачені грошові кошти на відновлювальний ремонт автомобіля з урахуванням вартості відновлювального ремонту в розмірі 179437,56 грн. за мінусом відшкодування відповідальності за полісом в розмірі 48000,00 грн. (227437,56 грн. - 48000,00 грн. = 179437,56 грн.) Зазначає, що з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» підлягають до стягненню грошові кошти в розмірі 48000,00 грн. Крім того, вказує, що в результаті ДТП позивачу були завдані моральні страждання, а тому просить стягнути на свою користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Позивач вважає, що йому не в повному обсязі було відшкодовано матеріальний збиток, а тому просить стягнути різницю з відповідачів на свою користь. Враховуючи вищевикладене, позивач просила позов задовольнити. 28.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 29.12.2017 судом зроблено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві про реєстрацію відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.02.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 14.04.2018 до суду відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якому частково заперечує проти задоволення позовних вимог. Вважає, що на користь позивача підлягає відшкодуванню сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, яка складає 113891,89 грн. Крім того, вважає, що ПрАТ «Європейський Страховий Союз» повинно сплатити на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 48000,00 грн., а тому з нього повинно бути стягнуто лише 65891,89 грн. (113891,89 грн. - 48000,00 грн. = 65891,89 грн.) До того ж, вважає, що позивачем не обгрунтовано стягнення моральної шкоди, а тому просить відмовити в задоволення останньої. 11.04.2018 відповідачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні. Ухвалою суду від 13.04.2018 справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте як вбачається з матеріалів справи представником подано заяву в якій просить справу слухати у відсутність позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Представник ПрАТ «Європейський Страховий Союз» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що 19.02.2017 о 18.20 год. сталася дорожньо - транспортна пригода на автодорозі Київ - Знам`янка 155 км. + 300 м. за участі автомобіля «Citroen Berlinko» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Mercedes - Bens» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Зазначені автомобілі зазнали механічні пошкодження. Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 14.03.2017 [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 19.02.2017(а.с.7). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення" (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до заяви про приєднання до публічного договору №К400АI0000571961 від 21.03.2014 [PERSON] надала згоду на приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу, отримавши за договором автомобіль «Mercedes - Bens» д/н [NUMBER] зі сплатою коштів за користування останнім на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс». Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з полісу № АЕ/8191534 автомобіль «Citroen Berlinko» д/н [NUMBER] застрахований в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 50000 грн. та франшизою 2 000 грн. Строк дії полісу з 06.03.2016 по 05.03.2017 включно (а.с. 28). Відповідно до Звіту № 5814 від 19.03.2017 про визначення вартості матеріального збитку, зробленого на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes - Bens» д/н [NUMBER] становить 227437,56 грн. та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіціента фізичного зносу «Mercedes - Bens» д/н [NUMBER] (вартість матеріального збитку) становить 113891,89 грн. (а.с.12-16) Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до меморіального ордеру № @2PL399468 від 20.03.2017 позивачем було сплачено на рахунок СПД [PERSON] 1500,00 грн. за виконання звіту (а.с.26). Так, позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] витрати понесені на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 179 437,56 грн. Разом з тим, [PERSON] заперечує частково проти визначеного розміру шкоди та визнає лише суму в розмірі 65891,89 грн. як вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, посилаючись на п. 8.3 Методики, про що слід зазначити наступне. Як вбачається з акту виконаних робіт від 15.11.2018 вартість відновлювального ремонту складає 232536,93 грн., яка була сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 017 від 15.11.2018 (а.с.83). Відповідно до Звіту № 5814 від 19.03.2017 про визначення вартості матеріального збитку, зробленого на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes - Bens» д/н [NUMBER] становить 227437,56 грн. Відповідно до п. 2.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів - Вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. При цьому про урахування фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) не зазначено. Відповідно до п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів - Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). П. 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (С) та величини ВТВ (втрата товарної вартості). Виходячи з викладеного вище, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу є вартістю матеріального збитку і не є тотожною (не дорівнює) вартості відновлювального ремонту КТЗ. З урахуванням наведеного, розмір грошового відшкодування, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 179437,56 грн. (227437,56 грн. - 48000,00 грн. = 179437,56 грн.) Відповідно до п.6 Постанови ПВСС України за №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України шкода спричинена джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.16 Постанови "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пленум Верховного суду України у Постанові „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Більше того при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню лише тоді, коли шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого (абз. 1, 2 п. 2 Постанови). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положення ст.1192 ЦК України, відповідно до якої суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, а також положення частини 2 ст.22 ЦК України відповідно до якої збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691 цс 15, страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, а різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду у складі судової палати Касаційного цивільного суду № 686/17155/15-ц від 03.10.2018. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 179437,56 грн., з розрахунку: 227437,56 грн. (фактичний розмір збитку) - 48000,00 грн. (сума страхового відшкодування) = 179437,56 грн. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено на рахунок СПД [PERSON] 1500,00 грн. за виконання звіту про визначення вартості матеріального збитку (а.с.26). Таким чином, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати у розмірі 1500,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А тому, з урахуванням перенесених моральних страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» на свою користь грошові кошти на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 48000,00 грн., то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховою компанією у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з полісу № АЕ/8191534 автомобіль «Citroen Berlinko» д/н [NUMBER] застрахований в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 50000 грн. та франшизою 2 000 грн. Строк дії полісу з 06.03.2016 по 05.03.2017 включно(а.с. 28). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, листом № 08-02/507 від 25.07.2017 ПрАТ «Європейський Страховий Союз» повідомило представника позивача про виплату страхового відшкодування в межах ліміту (50000,00 грн.) та франшизи (2000,00 грн.) в розмірі 48000,00 грн. (а.с.27). Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем -2 страхове відшкодування за страховою подією, що сталася 19.02.2017 не сплачено. Доказів того, що сума страхового вішкодування була виплачена позивачу не надано. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача -2 на користь ПрАТ «Європейський Страховий Союз» страхового відшкодування у розмірі 48000,00 грн. З огляду на те, що ТОВ "Автокредит Плюс",як вигодонабувач по старховому відшкодуванню не заперечує щодо стягнення коштів на користь позивача за старховою подією, що підтверджується листом від 27.02.2017, суд вважає, що у розумінні вимог чинного законодаства, позивач має право вимоги за вказаним позовом до відповідачів ( а.с. 11). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню з відповідача -1 судовий збір в розмірі 1809,38 грн., а з відповідача-2 у розмірі 480,00 грн. Крім того, з урахуванням часткового задоволення вимог позивача з відповідача підлягає до стягненню судовий збір в розмірі 50,00 грн. на користь держави пропорційно розміру задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Крім того, суд вважає, що з позивача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір в розмірі 449,98 грн., виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається з заявлених вимог позивача ціна позову складає 278936,56 грн., а тому позивач при зверненні до суду повинна була сплатити 2789,37 грн. Разом з тим, позивачем при звернені до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2289,39 грн. З урахуванням викладеного, з позивача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі 499,98 грн. (2789,37 грн. - 2289, 39 грн. = 499,98 грн.) Однак, суд вважав за можливе стягнути з відповідача -1 на користь держави судовий збір в розмірі 50,00 грн., а тому з позивача підлягає до стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 449,98 грн. (2789,37 грн. - 2289, 39 грн. - 50,00 грн. = 449,98 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial