Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

24.12.2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця - його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , стверджуючи, що він, позивач є спадкоємцем за заповітом, але пропустив строк для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважної причини, - оскільки йому не було відомо про існування заповіту і він вважав, що спадщину оформив на себе його брат. Але після смерті брата - [PERSON] , що помер [INFO] , - з`ясувалося, що серед документів брата є копія заповіту їхньої матері, яким вона заповідала йому, позивачу, одну свою земельну ділянку (інші земельні ділянки за законом у спадщину будуть оформлювати діти брата у порядку представлення). Тому, лише після відшукання заповіту, він, позивач, звернувся до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини за заповітом, проте отримав роз`яснення, що зробив це запізно - після сплину передбаченого законом 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця. Він, позивач, фактично проживав з матір`ю в одному дворі, але в різних будинках: вона за адресою: [ADDRESS] , а він зі своєю сім`єю - у новозбудованому будинку на цій же земельній ділянці, але за адресою: [ADDRESS] , тому й не був з матір`ю - зі спадкодавцем - зареєстрований на момент її смерті за однією адресою, - з-за чого нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, не взявши до уваги поважність причини пропуску ним, позивачем, строку, і тому він змушений звернутися до суду за захистом свого права на спадщину, - адже він фактично прийняв спадщину - вів разом з матір`ю спільне господарство, доглядав за нею, отримував за її життя і продовжує отримувати орендну плату за земельну ділянку, що належала матері і яку вона йому заповідала, тому він тепер вважає, що це нерухоме майно йому належить, він поважає волю матері. Строк для прийняття спадщини після смерті матері він, позивач, вважає пропущений ним з поважної причини, тому просить його поновити. Відповідач, в особі голови Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника. Позивач у судовому засіданні підтримав доводи позову, просив їх задовольнити. Свідки [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні повідомивши, що є сусідками позивача і давно знають його і його родину, підтвердили, що позивач і його матір проживали поряд - на одній земельній ділянці, але в різних будівлях домоволодіння - мати - у старому будинку, що належав ще її батькам, а позивач - у новозбудованому ним будинку, на цьому ж подвір`ї, здійснював догляд за матір`ю, вів з нею спільне господарство, організував та здійснив її поховання і поминки, користується всім майном, яке залишилося після смерті матері, здійснював догляд за її житловим будинком, ремонтував його, і продовжує проживати за тією ж адресою, тобто, фактично прийняв спадщину. Вислухавши у судовому засіданні позивача, свідків, дослідивши надані суду документи та матеріали, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими і підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , яке було видане 12.11.2014р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №876; після її смерті відкрилася спадщина (а.с.11); - зі свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , що було видане 10.09.1964р. Василівським бюро РАЦС (а/з №10), вбачається, що спадкодавець [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] ; - спадкодавець [PERSON] заповідала позивачу - [PERSON] своє право на земельну ділянку (пай) площею 3,108у.к.га, що їй належало на підставі сертифікату РН №722821, - яка розташована на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області (заповіт від 08.08.2002р., р.№574, а.с.14); - згідно довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 30.11.2020р. за №2385, - спадкодавець [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у тому числі, й на день смерті - [INFO] , - одна ( а.с.20); - також, згідно цієї ж довідки, позивач [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] (а.с.20); - відповідно до довідки ПСП "Агропродукр" від 08.02.2021р., земельний пай за сертифікатом РН №722821 на ім`я [PERSON] перебуває в оренді ПСП "Агропродукт", і доходи з паю у 2015-2020р.р. отримує син [PERSON] - [PERSON] ; - приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. 03.12.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини (відповідь за №971/01.16, а.с.21); - а, згідно відповіді цього ж приватного нотаріуса - від 27.07.2020р., за №316/01.16, - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , - не заводилася; - відповідно до заяви представника відповідача - Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, він вимоги позивача визнає в повному обсязі. Оскільки відповідач не надав суду заперечень щодо предмету позову, суду не надано відомостей, з яких би вбачалося, що визнання вимог позову порушить права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки не відмовлявся від неї. Строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що встановлений чинним законодавством - 6 місяців - заявник пропустив, але з поважної причини, - оскільки йому не було відомо про існування заповіту і він вважав, що усе майно успадкував його брат. Позивач спадщину фактично прийняв, адже отримував орендну плату за земельну ділянку, яку заповідала йому мати, - як за її життя, в її інтересах, так і продовжував отримувати після її смерті, і ніхто не заперечує цих фактів, тому суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими. Так, відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно положень ст.ст.1220,1268ч.5 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що "Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті". Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; строк, передбачений ст.1270 ЦК України строк може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Згідно Постанови КЦС ВС від 28.10.2019р. (справа №761/42165/17-ц, провадження №61-49121св18), за змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Також цією постановою колегія суддів КЦС ВС зазначила: "Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття". Також цією ж Постановою колегія суддів КЦС ВС наголосила, що свобода заповіту - є фундаментальним принципом спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захистом порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що, оскільки позивач не був обізнаний про існування заповіту на своє ім`я та звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини лише після того, як дізнався про заповіт - після спливу 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, - це є поважною причиною пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, судом не встановлено обставин, за яких визнанням вимог позову будуть порушені права третіх осіб, а тому вимоги позову про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері - є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved