Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що у 2004 році познайомилась з [PERSON] та в червні 2005 року переїхала проживати в будинок останнього, що розташований в Житомирській області, [ADDRESS], де і проживає на даний час. З [PERSON] вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, піклувались один про одного, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, разом відпочивали, разом відвідували родичів та друзів, однак [PERSON] помер [INFO] року і вони не встигли офіційно зареєструвати свої відносини. За час спільного проживання та за спільні кошти ними було придбано автомобіль марки "Грет Вол Ховер" д/н [NUMBER]. На початку 2008 року ними було прийняте спільне рішення про початок своєї справи і з 23.01.2008 року померлий зареєструвався як фізична особа-підприємець і спільною працею ними здійснювалась приватна господарська діяльність пов'язана з обробкою каміння і 22 липня 2011 року ними за спільні кошти було придбане приміщення цеху по обробці граніту, що розташоване [ADDRESS] У відповідності до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними, а тому позивач просить встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період з червня 2005 року по день смерті [PERSON], тобто по [INFO] року і визнати набуте майно, а саме вищевказаний автомобіль та приміщення цеху спільним сумісним майном набутим під час проживання однією сім»єю та визнати за нею право власності на 1/2 частину цього майна. В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та просить також визнати спільним сумісним майном приміщення цеху по обробці граніту, що розташоване в [ADDRESS] площею 140,5 кв.м., площею 175,9кв.м., площею 890,2кв.м. ; автомобіля марки ГАЗ 33021 д/н [NUMBER]; автонавантажувач 4045, 1972 року виготовлення, зав. № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER], держ. № [NUMBER]; верстат каменешліфувальний колінно-важільний КШМ-320 в кількості дві одиниці; верстат каменеобрізний в кількості дві одиниці; кран опорний електричний одно балковий 1980 року виготовлення; кран опорний електричний одно балковий 1982 року виготовлення; електротельфер 2004 року виготовлення та визнати за нею право власності на 1/2 частину цього майна. В ході розгляду справи позивач та її представники позовні вимоги підтримали, позивач суду пояснила, що постійно проживала з [PERSON], автомобіль купили по Інтернету, де саме не знає, яким чином оформляли автомобіль не пам'ятає. Цех купили у сільського голови в 2008 році, вона при цьому присутня не була, за скільки купили не пам'ятає. Стосовно збільшених позовних вимог суду пояснила, що купили фрезерувальний станок, якого придбали разом приблизно в 2007-2008 роках, це все купував чоловік, квитанцій на придбання немає, за скільки і де купувалось вона не знає. Представники також пояснили, що майно набуте в період спільного проживання та за спільні кошти. Просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали повністю, суду пояснили, що цех в 2004 році оформив він для сина [PERSON] за договором купівлі-продажу. Стосовно автомобіля, то купувати його їздив син та зять, гроші давав він, так як автомобіль необхідно було використовувати для зайняття підприємницькою діяльністю. Позивач ніякого відношення до майна не має, про те що його син з нею жив він не знає. Стосовно збільшених позовних вимог, то представник відповідача пояснив, що все обладнання купував відповідач [PERSON] позивач ніякого відношення до цього майна немає. Просять відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що її син [PERSON] жив з позивачем на [ADDRESS] ніякого господарства в них небуло. Меблі дали їм вона з батьком, позивач з її сином купили телевізор та холодильник. Вона була в них вдома, знає, що їздили разом на відпочинок. Також їй відомо, що позивач з її сином їздили до Києва та лікувались від безпліддя. Жили разом позивач та її син приблизно останні п'ять років. В подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі. Допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач це її сестра і їй відомо, що остання проживала з [PERSON] як чоловік і жінка, хотіли мати дітей, лікувались з цього приводу, мали свій бізнес, придбали разом автомобіль. Вона бувала в них вдома. Хотіли одружитись, але не встигли. Допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що з нею по сусідству проживали позивач з [PERSON], жили як сім»я, жили разом близько 8 років, приблизно з 2005-2006 року. Допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач та [PERSON] проживали разом, як чоловік та жінка, вони товаришують близько 6 років, ходили один до одного в гості. Знає, що [PERSON] та [PERSON] купили автомобіль. Про цех нічого невідомо. Допитаний свідок [PERSON] суду пояснив, що купувати спірний автомобіль їздив він з [PERSON], гроші дав батько [PERSON], так як автомобіль використовували для роботи. Позивач ніякого відношення до придбання автомобіля немає. Автомобіль зареєстрували на [PERSON], а він був вписаний з правом керування, оскільки працювали разом і їздили на автомобілі. Допитаний свідок [PERSON] суду пояснив, що приблизно в 2008 році побачив позивачку в компанії з [PERSON], який йому розповідав, що розписуватись з позивачкою не буде. Він не бачив, щоб позивач робила на фірмі. [PERSON] часто вживав алкогольні напої і фактично не працював, гроші йому давав батько. Допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що співпрацювала з [PERSON]. Знає, що [PERSON] жив з [PERSON], остання на фірмі не працювала. Допитаний свідок [PERSON] суду пояснив, що працює у відповідача [PERSON] водієм на фірмі, про те, щоб позивач працювала на фірмі він не знає, останню не бачив. Допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що її покійний брат жив з позивачкою з 2004 року. Брат продав "жигулі" та купив "джип". Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що позивач та [PERSON] проживали однією сім'єю без шлюбу, що підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що позивач дійсно проживала з [PERSON] близько 8 років до часу смерті останнього, як чоловік і жінка. Вказаний факт підтверджується і дослідженими фотознімками на яких зображені позивач [PERSON] та [PERSON] на відпочинку, в колі з іншими родичами, друзями, а також підтвердила і відповідач по справі - [PERSON] (мати померлого [PERSON]). Згідно акту депутата від 25.05.2014 року на момент смерті [PERSON] [INFO] року [PERSON] проживала разом з ним в [ADDRESS]. При визначенні часу спільного проживання однією сім'єю суд враховує положення ст. 22 СК України, згідно якої шлюбний вік встановлений з 18 років і визначає, що позивач [PERSON], [INFO].н. та [PERSON], померлий [INFO] року, проживали однією сім»єю без шлюбу з 23 січня 2008 року по [INFO] року. У відповідності до ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу і відповідно до ст. 60 та ч.1 ст.70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і частки майна подружжя є рівними. Разом з цим, то стосовно приміщення цеху по обробці граніту, що розташоване в [ADDRESS], площею 121,6 кв.м. на яке видане свідоцтво про право власності 22 липня 2011 року на [PERSON], то останнє, спочатку, було набуте за договором купівлі-продажу приміщення телятника загальною площею 890,2 кв.м від 31 грудня 2004 року в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. В подальшому, враховуючи те, що останні займались підприємницькою діяльністю пов'язаною з обробкою граніту, то виготовлялась відповідна техдокументація і видавались свідоцтва взамін вказаного договору вже на цех по обробці граніту з визначенням різних площ кожного співвласника, про що свідчить також договір оренди земельної ділянки від 18.09.2009 року, згідно якого орендар ПП «[PERSON] отримав на умовах оренди земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,1802га під господарськими будівлями і дворами, для реконструкції приміщення телятника під цех з обробки природного каменю, що розташована в с. Стрижівка, Коростишівського району по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Стрижівської сільради Коростишівського району Житомирської області від 14.07.2011 року надано дозвіл ФОП [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на оформлення права власності під цех по обробці природного каменю за вищевказаною адресою. Таким чином, враховуючи викладене, то фактично, спірне приміщення, було придбане 31 грудня 2004 року і твердження позивача про купівлю приміщення цеху в 2008 році у сільського голови в період спільного проживання та за спільні кошти з [PERSON] не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи і вказане майно не підпадає під визначене ст. 74 СК України майно, оскільки не було набуте в період спільного проживання та за спільні кошти. Стосовно набуття автомобіля марки "Грет Вол Ховер" д/н [NUMBER], то останній, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] хоча і зареєстрований 01.09.2012 року за [PERSON] з правом керування [PERSON], однак не є таким, що набутий був за спільні кошти, оскільки, як пояснив відповідач по справі [PERSON], то гроші на придбання вказаного автомобіля дав він і автомобіль купувався для використання в роботі, що також підтвердив і свідок [PERSON], який приймав безпосередню участь в купівлі вказаного автомобіля. Також, позивачем не надано суду достатніх доказів, крім пояснень, набуття в період спільного проживання та за спільні кошти і стосовно іншого майна, а саме приміщення цеху по обробці граніту, що розташоване в [ADDRESS] площею 140,5 кв.м., площею 175,9кв.м., площею 890,2кв.м., автомобіля марки ГАЗ 33021 д/н [NUMBER], автонавантажувача 4045, 1972 року виготовлення, зав. № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER], держ. № [NUMBER], верстату каменешліфувального колінно-важільного КШМ-320 в кількості дві одиниці, верстату каменеобрізного в кількості дві одиниці, кран опорний електричний одно балковий 1980 року виготовлення, кран опорний електричний одно балковий 1982 року виготовлення, електротельфер 2004 року виготовлення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 22, 57,74 СК України,

Outcome: partial