Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про скасування рішення комісії, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначає, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . 10 березня 2020 року до домоволодіння прибули працівники Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» з метою зняття лічильника для проведення перевірки, після чого склали Акт про порушення у зв`язку з тим, що пломба заводу потребує додаткового огляду. Комісією встановлено, що замість заводської пломби на лічильнику встановлено металічну заламовку з імітацією відтиску, що не співпадає з вимогами заводу виробника, що зазначено в акті експертизи №123 від 12 березня 2020 року. Однак при проведення зазначеної експертизи не було порівняно пломбу лічильника газу марки «Gallus» з оригіналом пломби заводу виробника. На підставі зазначеної експертизи в той же день складено АКТ про порушення №47 де зазначено про необхідність сплатити нарахування суми за не облікований обсяг газу та визначено дату явки до комісії - 23 березня 2020 року. На думку позивача дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про донарахування об`ємів природного газу споживачеві [PERSON] є противоправними та рішення комісії від 10 серпня 2020 року прийняте Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» внаслідок якого здійснено донарахування об`ємів природного газу споживачеві [PERSON] підлягає скасуванню в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Бут Н.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд скасувати рішення комісії від 10 серпня 2020 року прийняте Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» внаслідок якого здійснено донарахування об`ємів природного газу споживачеві [PERSON] ; визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо проведення донарахування об`ємів природного газу споживачеві [PERSON] ; зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» скасувати донараховану [PERSON] вартість не облікованого об`єму природного газу у розмірі 28 695, 77 грн.; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на користь [PERSON] судові витрати по справі, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень; судові витрати по сплаті судового збору покласти на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз». Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» в судовому засідання позов не визнав та надав суду відзив на позов (а.с. 92-96), в якому зазначив, що під час перевірки лічильника газу виявлено, що споживач [PERSON] допустив несанкціоноване втручання у вузол обліку газу (ВОГ) та подальше споживання газу поза обліком, про що складено акт про порушення №47. Пізніше комісією прийнято рішення, оформлене протоколом, та складено акт-розрахунок не облікованого об`єму природного газу на суму 28 695 грн. 77 коп. Дії представників Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» в даному випадку повністю регламентовані Кодексом ГРС, та будь-яких порушень представниками товариства допущено не було. Просив суд у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов до наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , є власником житлового будинку [ADDRESS] . Для проведення газифікації свого будинку 27.03.2002 року було укладено Договір № 3727 на виконання монтажних робіт по газифікації. Позивач акцентував увагу суду на той факт, що 25.04.2002 року було придбано у Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» лічильник газу побутового лічильника газу марки «Gallus» типорозміру G-4, заводський номер U 00673791 випуску - квітень 2002 року, вироблений компанією ЗАТ «Шлюмберже - Укргаз метерс компані», про що є печатка, що лічильник перевірено. 10.03.2020 року до домоволодіння [ADDRESS] прибули працівники Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» для зняття лічильника для проведення повірки, про що склали акт про порушення, без будь - якого номера, лише зазначена дата та зазначили, що пломба заводу потребує додаткового огляду. На думку позивача та його представника, з якою у повній мірі погоджується і суд, вказаний акт не є документом, що встановлює порушення Кодексу ГРМ у розумінні вимог чинного законодавства, підстав, що мали місце не було зазначено, хоча повинні були детально зазначити вид, обставини та саму суть порушення. Чому пломба потребувала додаткового огляду взагалі не зрозуміло. В Акті про виявлення порушення від 10.03.2020 року зазначено, що причина сумніву у правильній роботі: унеможливлення виявлення дефекту лічильника зовнішнім шляхом. Однак, чітко не назначено про те, який саме дефект виявлено, що на думку позивача та його представника свідчить протиправність дій відповідальних осіб Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз». На підставі вищезазначеного акту, представниками Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» складено акт (протокол) про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, який також не відповідає вимогам Положення №619. Позивач зауважив, що всупереч вищенаведеним вимогам представники газопостачальної організації позбавили його права на самостійну доставку власного лічильника газу до місця проведення експертизи. Також представниками Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» не було запропоновано опломбувати пакет з демонтованим лічильником його пломбою, не було складено відповідного протоколу де були б зафіксовані проведені дії. Взаємовідносини операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 (Кодекс ГРС). Відповідно до п.1 р.2 гл. XI Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. За змістом розділу 5 глави XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Відповідно до п.5 глави 10 кодексу ГРМ, після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ. Як вбачається з акту експертизи № 123 від 12.03.2020 року побутового лічильника газу, комісією було встановлено, що замість заводської пломби встановлена металічна заламовка з імітацією відтиск ( не співпадає вимогам заводу виробника). На думку позивача та його представника,з якою у повній мірі погоджується і суд, акту експертизи № 123 від 12.03.2020 року побутового лічильника газу складений з порушенням норм, встановлених п. 5 глави 10 кодексу ГРМ, з огляду на наступне. Так, п. 1.1 вищезазначеного акту було встановлено, що пломба не відповідає зразку заводу виробника, проте не зазначено назви заводу-виробника, якому не відповідає пломба на лічильнику. Вищезазначений акт був підписаний [PERSON] із зауваженнями, які були проігноровані. Відповідальні особи Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на власний розсуд встановили про можливе втручання в заводську пломбу. Положенням №619 чітко визначено, що обов`язково проводиться позачергова повірка газового лічильника, утім таку повірку газового лічильника проведено не було, а отже і не встановлено чи було втручання в заводську пломбу. Висновки експертизи, що зазначені в акті № 123 від 12.03.2020 року викладені на припущеннях Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» без достатніх доказів. При проведенні експертизи лічильника газу, відповідальні особи Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», встановивши,що встановлена металічна заламовка з імітацією відтиск ( не співпадає вимогам заводу виробника), повинен був порівняти пломбу, лічильника газу марки «Gallus» типорозміру G-4, заводський номер U 00673791 випуску - квітень 2002 року, з оригіналом пломби заводу-виробника, утім такої дії не було здійснено. Враховуючи викладене, суду не зрозуміло яким чином члени комісії, що проводили експертизу лічильника газу встановили, що пломба не відповідає оригіналу. Позивач в судовому засіданні пояснив, що на його прохання показати, який повинен бути відтиск пломби, йому так і не відповіли, а надали книгу і щось там показали, що взагалі не відповідає його лічильнику. Крім того, йому не дозволили вести відео зйомку, не давали сказати ані слова. Крім того, суд бере до уваги той факт, що в вищезазначеному акті зазначено, що позачергової перевірки не проводилося. Цього ж дня - 12.03.2020 року було складено Акт про порушення №47, де вже було зазначено, що потрібно сплатити нарахування суми за необлікований обсяг та призначено з`явитися до комісії 23.03.2020 року. 20.03.2020 року представник позивача - адвокат Бут Н.В. звернулася з запитом до Генерального директора ДП «Укрметртестстандарт» з метою з`ясування відтисків заводської пломби лічильнику газу побутового «Gallus» типорозміру G-4, заводський номер U 00673791 випуску - квітень 2002 року, та відповідає ТУ У 22.939.385.001-96 та чи визнаний придатним до експлуатації. На запит адвоката надано відповідь від 30.03.2020 року №39-21/62 з інформуванням всієї інформації по лічильнику газу. Крім того, представник позивача - адвокат Бут Н.В. зверталася зі скаргою до Голови правління АТ «Дніпрогаз», зазначивши всі порушення, надала вищезазначену відповідь та просила надати довідку щодо інформації повірки лічильника газу побутового «Gallus» типорозміру G-4, заводський номер U 00673791 випуску - квітень 2002 року в період з 2002 року по 2020 рік. 26.06.2020 року на запит адвоката отримано відповідь від 26.06.2020 року №491007.2, в якій зазначено, що АТ «Дніпрогаз» не має інформації щодо проведення періодичної перевірки газового лічильника «Gallus» типорозміру G-4, заводський номер U 00673791 випуску - квітень 2002 року. Відповідно до п.1 ст. 8 Розділу X Постанови від 30.09.2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824 «Періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.» З часу становлення лічильника газу, а саме: 08.07.2002 року за Актом №3539 жодних повірок не було зроблено, оскільки не виникало питань, хоча постійно працівники перевіряли показники лічильника, за 18 років експлуатації не було зроблено жодної повірки лічильника «Gallus» типорозміру G-4, заводський номер U 00673791 випуску - квітень 2002 року. Згідно до вимог ст. 16, ст. 20 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" на засоби вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються під час обліку енергетичних і матеріальних ресурсів (зокрема природного газу), в тому числі і на побутові лічильники газу, які використовуються для обліку газу, спожитого населенням, поширюється державний метрологічний нагляд і вони підлягають повірці. Результати вимірювань побутових лічильників газу є підставою для проведення розрахунків за спожитий газ. Необхідність періодичної повірки лічильників визначена вимогами п. 5.1.25 ДСТУ 3336-96, п. 3.2, п. 4.1.1 ДСТУ 2708-99, а її періодичність - вимогами технічної документації на конкретний тип лічильника. Періодичність повірки побутових лічильників газу становить 5 років. Адже згідно з п. 11 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у побутового споживача пошкодження лічильника газу та/або пломб на ньому та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу «розрахунки, передбачені цією главою, за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадку недотримання з вини Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу». Позивач зауважив, що у зв`язку з введенням на території України карантину, 10 серпня 2021 року на комісію він з`явився адвокатом Бут Н.В. 10.08.2020 року, де їх навіть ніхто нічого не запитував. Позивач та його представник написали заяву про надання копії протоколу від 10.08.2020 року та відео зйомку експертизи від 12.03.2020 року, але їм було відмовлено, хоча на засіданні комісії запевняли, що за заявою буде надано копії. Пунктом 4 глави 1 розділу І КГС надано визначення такого поняття, як пошкодження ЗВТ/лічильника газу - механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання. Кодекс газорозподільних систем розмежовує такі види порушень, як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" та "пошкодження ЗВТ/лічильника газу". При цьому, для кваліфікації виявленого порушення, саме як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" необхідна наявність цілого складу факторів. Виходячи з приписів глави 2 розділу XI КГС "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу XI). Натомість, "пошкодження ЗВТ (лічильника газу), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно" належить до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), які кваліфікуються як "не з вини споживача", але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу (пункт 3 вказаної глави розділу XI). Утім, при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура щодо визначення необлікованих об`ємів природного газу або зміни їх режиму нарахування не застосовується (пункт 8 глави 4 розділу XI КГС). Згідно п. 1. гл. 2 розділу XI до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.06.2019 року по справі № 922/1573/18. Враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, позивач звернувся з заявою про проведення експертної повірки лічильника газу, сплатив кошти за повірку та 28.10.2020 року Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково- виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» зробив висновок за результатами експертної повірки зроблено висновок, що наданий на експертну повірку лічильник газу «Gallus» типорозміру G-4, заводський номер U 00673791 випуску - квітень 2002 року на підставі невідповідності критеріям, встановленим п.6.4.1 та п.6.9.1 методики повірки Р50-071_98 визнано таким, що не відповідає встановленим вимогам. Таким чином, жодного втручання до пломби з блоку позивача не було і не могло бути. Позивач в судовому засіданні просив суд звернути увагу, що він відправив висновок Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково- виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» на електрону адресу АТ «Дніпрогаз» 12.11.2020 року, але отримав відповідь лише 01.12.2020 року смс на телефон про те, що скарга складена з порушенням відповідної форми. На початку листопада 2020 року позивач отримав лист про термінову сплату 28 695,77 грн на підставі Акту порушення від 12.03.2020 року №47 . 28.11.2020 року позивач отримав повідомлення про припинення газопостачання природного газу від 19.11.2020 року де зазначено, що йому буде припинено газопостачання. В повідомленні про припинення газопостачання/ розподілу природного газу від 19.11.2020 року зазначено, що підставою припинення газопостачання є заборгованість за не облікований об`єм природного газу у сумі 28 695, 77 грн, яка нарахована на основі акту про порушення, відображена у рахунку і залишилася непогашеною станом на 19.11.2020 року та зазначено, що нам буде припинено газопостачання з 29.11.2020 року. В рахунку на оплату не облікованого об`єм природного газу зазначено реквізити, особовий рахунок позивача - № [NUMBER] та підстава: акт про порушення від 12.03.2020 р. № 47 до сплати 28 695, 77 грн. 02.12.2020 року позивач та його представник адвокат Бут Н.В. звернулися до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на своє звернення 15.01.2021 року отримали відповідь № 465/161/9.21 в якій зазначено, що «…Варто зазначити, що АТ «Дніпрогаз» не надало до НКРЕКП пояснень та підтверджуючих документів щодо проведення після експертизи позачергової повірки лічильника газу марки «Gallus» типорозміру G-4, заводський номер U 00673791 випуску - квітень 2002 року, що свідчить про можливе недотримання АТ «Дніпрогаз» вимог положень пункту 10 глави 10 розділу X Кодексу. Крім того слід зазначити, що АТ «Дніпрогаз» не було надано до НКРЕКП копій документів, що підтверджують проведення Оператором ГРМ періодичної повірки лічильника газу марки «Gallus» типорозміру G-4, заводський номер U 00673791 випуску - квітень 2002 року у попередні роки, що вказує на можливе порушення Оператором ГРМ вимог чинного законодавства в частині своєчасного проведення періодичної повірки лічильника газу.» Також в цій відповіді НКРЕКП акцентується увага на порушення вимог нормативно правових актів та неухильне дотримання вимог чинного законодавства. Позивачу було рекомендовано звернутися до суду, оскільки НКРЕКП не є судовим органом та в межах наданих повноважень забезпечує досудовий розгляд спорів. Після того, як позивач та його представник постійно зверталися зі скаргами та заявами до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», до НКРЕКП та надали експертизу від 28.10.2020 року, позивачем та його представником отримано відповідь 09.02.2020 року, в якій зазначено, що експертиза лише визнала, що лічильник не відповідає встановленим нормам та знову повідомлено про необхідність сплатити за вартість необлікованого об`єму природного газу у розмірі 4564,01 мЗ, що складає 28 695, 77 грн. за період з 10.09.2019 по 09.03.2020 року. Позивач акцентував увагу суду, що він має твердопаливний котел, є пенсіонером та максимум газу, який він може використати - це 150 - 200 мЗ в місяць лише взимку, а це 2 місяці на рік. Для доведення правомірності здійснених Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» донарахувань об`ємів природного газу позивачу, необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з мого позивача. Так, згідно пп. 37. п. 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (Кодекс газорозподільних систем), а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи. За змістом пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку. Крім того, пунктом 3.4. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 619, (далі - Положення № 619 від 27.12.2005) визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку. Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 14-503цс18. відповідності до положень, передбачених у підпункті 3 статті 2, статті 3 Закону України «Про ринок природного газу», підпункті 5 пункту 5.2 і підпункті 6 пункту 6.1 Типового договору, пунктах 23-25 розділу III Правил споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу, а постачальник у випадку встановлення такого порушення має право на отримання відшкодування збитків від споживача. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. На думку суду, рішення комісії з розгляду актів про порушення від 10.08.2020 року про не облікований (донарахований) об`єм природного газу у розмірі 4564,01 мЗ, що складає 28 695, 77 грн. за період з 10.09.2019 року по 09.03.2020 року, що прийняте на підставі акта про порушення від 12.03.2020 року за №47 є незаконним та неправомірним , а отже потрібно скасувати це рішення комісії від 10.08.2020 року прийняте Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», внаслідок якого здійснено донарахування об`ємів природного газу та визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо проведення донарахування об`ємів природного газу та зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» скасувати донараховану позивачу вартість не облікованого об`єму природного газу у розмірі 28 695, 77 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позову, з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на користь [PERSON] необхідно стягнути судові витрати по справі, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень. Відповідно до положень статтей 55,124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Згідно з ч. З ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушеннями їх прав. При цьому частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним законом саме в цій сфері захисту прав споживачів, звільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову на захист своїх порушених прав. Правова позиція про звільнення позивачів від сплати судового збору висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.03.2018 у справі №761/24881/16-ц та за приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинна враховуватися судом. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору, з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на користь Держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 274 грн. (908 грн. Х 3 вимоги немайнового характеру).

Outcome: approved