Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

16 грудня 2015 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся в суд до Відповідачів з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до договору про іпотечний кредит №КС-202/07 від 22 листопада 2007 року, який був укладений між ЗАТ «Промінвестбанк» та [PERSON], останній був наданий кредит на придбання житла в сумі 500 000 гривень, терміном повернення до 22 листопада 2027 року зі сплатою 14,5 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, 22.11.2007 року ЗАТ «Промінвестбанк» уклало іпотечний договір з [PERSON], предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір Кредитного портфелю про передачу прав за кредитними договорами та договорами забезпечення. В тому числі відбулося відступлення Позивачу Права вимоги за кредитним договором № КС-202/07 від 22 листопада 2007 року, який був укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та [PERSON] Зазначив, що ПАТ «Промінвестбанк» виконав свої зобов'язання у повному обсязі здійснивши видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання визначені кредитним договором КС-202/07 від 22 листопада 2007 року, у зв'язку з чим станом на 14 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість в сумі 906 820,40 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом -465 458 гривень; - заборгованість за відсотками - 441 362,40 гривень. На момент подачі позову заборгованість не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи судом сповіщались. Третя особа - Служба у справах дітей Солом'янської районної державної адміністрації у судове засіданні не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Направила до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення прав малолітніх дітей, та слухати справу за відсутності її представника Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, 22 листопада 2007 року між ЗАТ «Промінвестбанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №КС-202/07, відповідно до умов якого останній був наданий кредит на придбання житла в сумі 500 000 гривень терміном повернення до 22 листопада 2027 року зі сплатою 14,5 % річних ( а.с. 5-8). Відповідно до п.2.4 Договору погашення кредиту здійснюється Позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток №1), який є невід'ємною частиною Договору (а.с. 8-10). В якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, 22.11.2007 року ЗАТ «Промінвестбанк» уклало іпотечний договір з [PERSON], предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-15). 17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір Кредитного портфелю про передачу прав за кредитними договорами та договорами забезпечення. В тому числі відбулося відступлення Позивачу Права вимоги за кредитним договором № КС-202/07 від 22 листопада 2007 року, який був укладений між ПАТ «АК Промінвестбанк» та [PERSON] Відповідно до розділу № 4 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у наступних випадках: -якщо у момент настання строку виконання Іпотекодавцем зобов'язання передбачених Договором кредиту з усіма додатками до нього вони не будуть виконані повністю або частково; -незалежно від настання строку виконання Іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за договором кредиту з усіма додатками до нього - при настанні будь-якого з випадків, вказаних у п.2.1 Іпотечного договору. Позичальник свої зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 14 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість в сумі 906 820,40 гривень. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 12 Законом України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Виходячи з наведеного суд вважає, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтується на законі. Судом встановлено, що спірна квартира № 96, в будинку № 2-А в м. Київ належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 22 листопада 2007 року (а.с. 16). Відповідно до п. 2.1.11 Іпотечного договору Іпотекодавець зобов'язаний без письмової згоди Іпотекодержателя не прописувати (реєструвати) третіх осіб. Проте, як вбачається з довідки форми №3, від 07.10.2015 року, у спірній квартирі зареєстровано троє осіб, а саме: [PERSON], [INFO] (зареєстрований з 19.09.2015 року), [PERSON], [INFO]. (зареєстрована з 19.09.2015 року), [PERSON], [INFO] (зареєстрований з 19.09.2015 року). 02 листопада 2015 року Позивачем на адресу проживання Відповідачів надіслано письмові вимоги про виселення в порядку, передбаченому ст. 40 Закону України "Про іпотеку". Зазначені вимоги отримано відповідачами 06 листопада 2015 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 28-33). У місячний строк з дня отримання зазначених вимог Відповідачі квартиру не звільнили та продовжують проживати в спірній квартирі. Вбачається, що Позивач дотримався процедури, визначеної законом щодо направлення письмової вимоги про виселення, проте відповідачі в добровільному порядку її не виконали. Судом встановлено, що на час укладення договору іпотеки відповідачі не були співвласниками квартири та не були в ній зареєстровані. Згідно з довідкою форми № 3, виданої 07.10.2015 року Відповідачі, в тому числі неповнолітні діти були зареєстровані в квартирі вже після укладення договору іпотеки (а.с. 20). Частиною 3 ст.109 ЖК України, частинами 1, 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" визначено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з ч. 4 ст.109 ЖК України виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132 -2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Згідно з п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з Відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати.

Outcome: approved