Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь витрати по виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що 01.05.2013 року АТ «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo LANOS», реєстраційний номер [NUMBER]. 03 грудня 2013 року в місті Києві на проспекті Перемоги відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «ОреІ», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]; та забезпечений транспортний засіб «Daewoo LANOS», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до Постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 20 грудня 2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. 03 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО- страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності та відповідно до Калькуляції № 91740 від 06 грудня 2013 року вартість відновлювального ремонту становить 1 207,24 гривень. 15 січня 2014 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО- страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 25 січня 2014 року було складено страховий акт № 91740. Відповідно до платіжного доручення № 7232 від 28 лютого 2014 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування розмірі 1 207,24 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 01.05.2013 року АТ «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo LANOS», реєстраційний номер [NUMBER]. 03 грудня 2013 року в місті Києві на проспекті Перемоги відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «ОреІ», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]; та забезпечений транспортний засіб «Daewoo LANOS», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до Постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 20 грудня 2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. 03 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО- страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності та відповідно до Калькуляції № 91740 від 06 грудня 2013 року вартість відновлювального ремонту становить 1 207,24 гривень. 15 січня 2014 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО- страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 25 січня 2014 року було складено страховий акт № 91740. Відповідно до платіжного доручення № 7232 від 28 лютого 2014 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування розмірі 1 207,24 гривень. З повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди від 03 грудня 2013 року [PERSON], всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до АТ «ПРОСТО-страхування» звернувся 10 грудня 2013 року, тобто з порушенням встановленого строку. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги , яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. В свою чергу відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону Враховуючи викладене суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved