Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

В липні 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що з метою отримання банківських послуг відповідач [PERSON] підписала заяву без номера від 18.01.2011 року, при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Укладений між сторонами договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Отримані відповідачем кошти до моменту подання позовної заяви до суду банку не повернуті. Відповідач порушив умови договору, в зв`язку з чим у нього станом на 03.05.2020 року виникла заборгованість в сумі 17124,24 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в сумі 11453,32 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 4336,84 гривень; пеня в сумі 42,45 гривень, штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штраф (процентна складова) в сумі 791,63 гривень, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 17124,24 гривень та 2102,00 гривень судових витрат, вважаючи за можливе не стягувати із відповідача повної суми заборгованості. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відзив до суду не подала, про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 76, 78, 81, 87, 88, 97, 103). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Встановлено, що 17.06.2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON] було укладено договір № без номера, за яким відповідач отримала грошові кошти. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку (а.с. 29-56). Відповідачка використовувала банківські картки термін дії останньої по вересень 2022 року включно (а.с. 28). Зважаючи, що відповідачем по справі було підписано відповідно 18.01.2011 року Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна", суд вважає, що відповідач належним чином був ознайомлений із відповідними умовами кредитного договору, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), у відповідних розмірах і порядках нарахування відповідно до змісту довідки, зважаючи на положення ст. 1055 ЦК України (а.с. 30). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит. Відповідачем [PERSON] порушено умови договору, внаслідок чого відповідно до розрахунку банку вона має прострочену заборгованість станом на 03.05.2020 року виникла заборгованість в сумі 17124,24 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в сумі 11453,32 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 4336,84 гривень; пеня в сумі 42,45 гривень, штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штраф (процентна складова) в сумі 791,63 гривень (а.с. 7-16). Щодо стягнення з відповідача пені та штрафу, які зазначені в позовній заяві, то суд зазначає наступне. Суд розглядає штраф фіксовану частину та штраф процентну складову, як єдину суму, що відповідає поняттю неустойки у виді штрафу, в розумінні ст. 549 ЦК України. Суд зазначає, що чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи, що банком висунуто вимогу щодо стягнення із відповідача, як пені так і штрафу, то суд вважає, що слід стягнути із відповідача тільки один вид неустойки, зважаючи на висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Верховний суд у своєму рішенні, яке внесено до ЄДРСР під номером №\~76596860, зазначив, що в жодному нормативно-правовому акті та акті судової практики не закріплено висновку про те, який же вид неустойки (штраф чи пеня) підлягає стягненню, у разі посилання суду на ст. 61 Конституції України, та який критерій має бути застосовано для його вибору. Тому при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність, як зазначено в п. 6 ст. 3 ЦК України, тому в даному випадку стягнення із відповідача неустойки у виді штрафу суд вважає несправедливим, враховуючи її зазначений у позовній заяві розмір. Тому слід задовольнити позовні вимоги в частині стягнення неустойки у виді пені. Загальна сума заборгованості визначена судом складає суму 15832,61 (п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять дві гривні 61 копійку). Таким чином, позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 15832,61 грн., тобто 92,46 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 1943,45 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial