Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У вересні 2020 року представник позивача ПАТ «АК «Київводоканал» Левківська О.П. звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 8 666,99 грн., 3% річних у розмірі 490,86 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 117,55 грн. на загальну суму 10 275,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2015 р., між сторонами по справі було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної вожди та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . В порушення умов Договору зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.06.2016 року по 31.07.2020 року послуг з водопостачання та водовідведення відповідач не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла вищезазначена заборгованість. Ухвалою суду від 15.09.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.25). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.26). Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.26). Відповідач заяву із запереченням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01.12.2015 р. між ПАТ "АК"Київводоканал", яке в подальшому перейменовано у ПрАТ "АК "Київводоканал" та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної вожди та водовідведення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-10). Відтак, відповідач з 01.12.2015 року по теперішній час споживає послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору. Відповідно до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 1 ст. 68 ЖК України, що кореспондуються з п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2006 року встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, відповідач, в порушення умов Договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.05.2016 року по 31.07.2020 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в розмірі 8 666,99 грн. (а.с.12-13). Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк, а у разі порушення забов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України). В зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, [PERSON] повинем сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 490,86 грн. . та інфляційні втрати у розмірі 1 117,55 грн. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з п. 1 ст. 625 цього Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2102,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved