Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 січня 2007 року між "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір №248Р, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч) гривень. Кредитування [PERSON] здійснювалось за Програмою кредитування "Швидка фінансова допомога". Відповідно до умов Програми кредитування, 23.01.2007 року між [PERSON] та позивачем було укладено Договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. На виконання своїх зобов'язань за вказаним договором позивач надав [PERSON] платіжну картку Visa Electron Instant Issue, що підтверджується розпискою [PERSON] Кредит в сумі 15 000,00 гривень перераховано на картковий рахунок [PERSON], що підтверджується копією зазначеного договору та додатку до нього, а також копією меморіального ордеру №742/481 від 23.01.2007 року. Кредит в сумі 15 000,00 гривень отриманий Позичальником 24.01.2007 року, що підтверджується копією чека 3121 видачі готівки від 24.01.2007 року. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 23.01.2010 року, погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Згідно п. 3.3. Кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно, в термін з " 1" по " 10" число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого становить 417,00 (чотириста сімнадцять) гривень відповідно до Графіку зниження розміру заборгованості (Додаток №1 до Кредитного договору). У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування Кредитними ресурсами. Згідно з п.4.1 Кредитного договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 0,0001% відсотків річних. Згідно з п.4.7. Кредитного договору позичальник щомісяця, в строк з " 1" по " 10" число кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 262 (двісті шістдесят дві) гривні 50 копійок. Згідно з п.4.9.Кредитного договору у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів та/або щомісячних комісійних винагород за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 36% річних, подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п. З.2., З.З., З.5., 4.З., 4.4., 4.6., 4.7., 4.8. цього договору, або будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Забезпеченням виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором є порука [PERSON], оформлена Договором поруки №248Р/П від 23.01.2007 року (надалі - Договір поруки). Позичальник та поручитель виконували свої зобов'язання за кредитним договором та Договором поруки неналежним чином, внаслідок чого у листопаді 2009 року Банк був змушений звернутися до Гірницького районного суду м. Макіївки за захистом своїх порушених прав. 27 січня 2011 року Гірницьким районним судом м. Макіївки було винесено рішення, відповідно до якого з [PERSON], [PERSON], як із солідарних боржників, на користь Банку було стягнуто заборгованість за Кредитним договором в сумі 14 178,01 гривень, яка склалась станом на 17.09.2010 року, з яких: заборгованість за кредитом - 5 617,50 гривень; пеня по кредиту та комісії - 8 560,51 гривень. Після отримання виконавчих листів за рішенням суду вони були направлені до відділу державної виконавчої служби для відкриття виконавчого провадження. В ході проведення виконавчого провадження заборгованість за Кредитним договором в сумі 14 178,01 гривень була сплачена - 22.11.2011 року. Пунктом 7.3. Кредитного договору передбачено, що він набирає чинності з моменту її видачі Кредитних ресурсів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання нами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до п.4.7 Кредитного договору Позичальник сплачує Банку комісійну винагороду за весь період з моменту списання кредитних ресурсів з позичкового рахунку позичальника до моменту повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних ресурсів. Таким чином, Банк має право нараховувати комісійну винагороду та пеню за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. В уточненій позовній заяві від 15.01.2015 року, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму нарахованої, але не погашеної щомісячної комісії з 01.09.2010 р. по 30.09.2011 р. у розмірі - 2887,50 грн., та пеню по комісії у розмірі - 10 539,38 грн. за період з 20.06.2012 р. по 20.06.2013 року. Згідно із рішенням Загальних зборів учасників та рішення Установчих зборів, Банк "Фінанси та Кредит", товариство з обмеженою відповідальністю з 02.07.2007 року реорганізовано у відкрите акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит". ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" є правонаступником всіх прав та обов'язків Банку "Фінанси та Кредит". 30.09.2009 року Відкрите акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" є правонаступником щодо всіх прав та зобов'язань ВАТ Банк "Фінанси та Кредит". В уточненій позовній заяві позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідно до рішення Гірницького районного суду м. Макіївка від 27.01.2011 року стягнута заборгованість за кредитним договором, розрахована банком станом на 17.09.2010 року, та вважають необхідним зменшити розмір позовних вимог, а саме: позивач просить стягнути заборгованість по комісійній винагороді у період з 01.09.2010 року по 30.09.2011 року. Стягнення комісійної винагороди за вересень 2010 року обґрунтоване тим, що відповідно до п.4.7. Кредитного договору з 01 по 10 число кожного місяця сплачується комісійна винагорода за попередній календарний місяць. Нарахування комісійної нагороди за місяць здійснюється банком в кінці поточного місяця та сплачується позичальником в наступному місяці. Таким чином, заборгованість, розрахована станом на 17.09.2010 року не включала комісійну винагороду, нараховану на прикінці вересня 2010 року. У зв'язку зі зміною суми заборгованості за комісійною винагородою позивач вважає необхідним здійснити перерахунок заборгованості за пенею по сплаті комісійної винагороди. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ Банк "Фінанси та кредит" заборгованість за кредитним договором від 23.01.2007 року №248Р у розмірі 13426,88 гривень, з яких: нарахована, але непогашена щомісячна комісія - 2887,50 гривень, пеня по комісії - 10539,38 гривень та судовий збір у сумі 229,40 гривень. У судовому засіданні представник позивача Епікова С.В., яка була допитана в режимі відео конференції підтримала позов у повному обсязі та послалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 15 000 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 23 січня 2007 року між банком та [PERSON] укладений договір поруки. 27 січня 2011 року Гірницьким районним судом м. Макіївки винесено рішення, відповідно до якого з [PERSON], [PERSON] як з солідарних боржників, на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 14 178,01 грн. В ході проведення виконавчих дій заборгованість за кредитним договором сплачена 22 листопада 2011 року. З огляду на зазначене банк нарахував комісійну винагороду та пеню за весь час фактичного користування кредитними ресурсами, за період з 17.09.2010 р. (оскільки рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 27.01.2011 року, стягнуто заборгованість станом на 17.09.2010 р.) по 30.09.2011 р. у розмірі 13 426,88 грн., з яких: нарахована, але не погашена щомісячна комісія - 2 887,50 грн., пеня по комісії -10 539,38 грн. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору від 23.01.2007 року позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 23 січня 2010 року.( т.1 а.с.17). Згідно п.п.4.7 Кредитного договору, позичальник сплачує Банку комісійну винагороду за весь період з моменту списання кредитних ресурсів з позичкового рахунку позичальника до моменту повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних ресурсів. З п.п.7.2 Кредитного договору вбачається, що Кредитний договір набирає чинності з моменту першої видачі Кредитних ресурсів, та дії до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем фактично сплачена сума заборгованості за Кредитним договором тільки - 22.11.2011 р., тобто відповідач додатково користувався грошовими коштами з 17.09.2010 р. (кінцева дата, станом на яку стягнуто заборгованість з відповідача, рішенням Гірницького районного суда м. Макіївки від 27.01.2011 року) по 22.11.2011року (дату фактичної сплати заборгованості). Проаналізувавши рахунок заборгованості по сплаті щомісячної комісії з вересня 2010р. по 30.09.2011року, суд вважає що сума у розмірі - 2 887,50 грн., обґрунтована, відповідає п.п. 4.7 та п.п.7.2 Кредитного договору від 23.01.2007 року, та підлягає стягненню з відповідача. Що стосується позовних вимог про стягнення пені по комісії у розміру - 10 539,38 грн, суд вважає, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день виникає щодня на відповідну суму. До вимог про стягнення неустойки (пені) застосовується позовна давність в один рік (ст.258 ЦК України). За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Таким чином, позовна давність щодо стягнення неустойки (пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожний день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до п.п.6.1 Кредитного договору від 23.01.2007 року, за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.3, 3.5, 4.3,4.4, 4.6, 4.7, 4.8 Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплати процентів за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами. Вищенаведеним встановлено, що відповідач користувався грошовими коштами з 17.09.2010 р. (кінцева дата, станом на яку стягнуто заборгованість з відповідача рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 27.01.2011 року) по 22.11.2011 року (дату фактичної сплати заборгованості), та не сплачував за цей період комісійну винагороду, в супереч вимогам п.п. 4.7 Кредитного договору від 23.01.2007 року, тому відповідно до вимог п.п. 6.1 Кредитного Договору, підлягає стягненню сума пені за несвоєчасну сплату комісії за договором. Позивач відправив позов до суду -21.06.2013року,про що свідчить конверт відправлення позовної заяви (Т.1. а.с.83) Відповідно до уточненої позовної заяви від 15.01.2015року та розрахунку до неї, позивач просить стягнути пеню по комісії з 20.06.2012 р. по 20.06.2013 р. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, за доцільним стягнути з відповідача пеню по комісії за період з 21.06.2012 р. по 20.06.2013р. у розмірі - 10 510,51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial