Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

11.10.2016р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому вказав, що у нього з [PERSON] (далі - відповідач) був укладений кредитний договір б/н від 21.06.2010р., за яким останній отримав кредит у розмірі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач, всупереч норм закону та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.08.2016р. у нього перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 21 353 грн. 46 коп., з якої: 1 927 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; 14 932 грн. 75 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 993 грн. 02 коп. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 74 ЦПК України, повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв'язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, що передбачено ст. 224 ЦПК України. Дослідив письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач у простій письмовій формі 21.06.2010р. уклали кредитний договір, який складається із заяви відповідача, "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умов та правил), "Правил користування платіжною карткою" та "Тарифів Банку". Відповідно до умов кредитного договору позивач випустив та надав відповідачеві - держателю платіжну картку, тип кредитного ліміту: фінансовий. На день укладення цього договору встановив ліміт у розмірі 2 800 грн., із базовою процентною ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору у 27.60 % в місяць із розрахунку 360 днів в році. Вказане підтверджується Анкетою-заявою [PERSON] від 21.06.2010р., Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Умов та правилами надання банківських послуг", з якими відповідач був ознайомлений в день укладення договору письмово. Згідно умов кредитування, розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, погашення відбувається в строк до 25 числа наступного за звітним шляхом внесення коштів на карту клієнтом, або шляхом списання банком самостійно з дебіторської карти клієнта. Відповідач суму кредиту отримав, однак зобов'язання повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором, не виконав, у зв'язку з чим у останнього перед кредитором виникла заборгованість. Згідно розрахунку позивача станом на 31.08.2016р. у відповідача за кредитним договором наявна заборгованість в розмірі 21 353 грн. 46 коп., з якої: 1 927 грн. 69 коп. - заборгованість за кредитом; 14 932 грн. 75 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 993 грн. 02 коп. - штраф (процентна складова). Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що останнє погашення відповідачем було здійснено 07.12.2013р. в сумі 370 грн. 00 коп. Після цього, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини, та вимоги кредитного договору, укладеного між сторонами. Так відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 -1053 ЦК України. Крім того, правова позиція по даному виду правовідносин виписана і в рішеннях ВСУ від 17.09.2014 року №6-95цс14, від 11.03.2015 року №6-16цс-15, які є обов'язковими для застосування у даному випадку. Беручи до уваги, що з моменту укладення кредитного договору, ніхто із сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку, та у нього у зв'язку з неналежним виконанням взятого на себе перед банком зобов'язання утворилась заборгованість за кредитним договором, відповідач не звернувся з заявою про застосування строків позовної давності, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає повному задоволенню. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved