Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" (надалі -Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову Позивач зазначив, що 18.09.2014 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було підписано Заяву № б/н, згідно якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ "Приватбанк" свої договірні зобов`язання виконав, надавши Відповідачу кредит. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 18.03.2019 року має заборгованість 20909 грн. 07 коп. за кредитним договором № б/н від 18.09.2014 року, з яких: - 9250 грн. 52 коп. - заборгованість за тілом кредита; - 4350 грн. 57 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита; - 5086 грн. 12 коп.- пеня за прострочене зобов`язання; - 750 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; - 500 грн. штраф (фіксована частина) - 971 грн. 86 коп. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] 20909 грн. 07 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 28.05.19 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився у поданому письмовому клопотанні просить справу розглядати у їх відсутності, підтримує позовні вимоги, які просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча своєчасно був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. 25.06.2019 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що між Сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із Заявою, підписаною Відповідачем 18.09.2014 року, між Сторонами укладено договір про надання банківських послуг, за яким Позивач надав Відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Тарифами Банку, факт ознайомлення з якими, Відповідач засвідчив своїм підписом у вказаній вище заяві, визначено порядок погашення заборгованості. Факт укладення договору між Позивачем та Відповідачем підтверджується наявною у справі «Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» (надалі - Анкета). Сторонами у вказаному вище документі, узгоджено, що складовою частиною договору є «Умови та Правила надання банківських послуг», а також «Тарифи банку». Відповідно до умов, зазначених у вказаній Анкеті, Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Позивавча в мережі «Інтернет» за адресою: www.privatbank.ua. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як вбачається з матеріалів, наявних у справі, Відповідачем були отримані кредитні кошти в межах договірних відносин, які виникли внаслідок підписання вказаної Анкети . Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно умов кредитного договору Відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту. Взяті на себе зобов`язання Відповідач не виконує, що підтверджується наданим Позивачем розрахунком. Відповідно до ст. ст.1050, 1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач зобов`язався відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим Позивачем розрахунком заборгованості, що позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 18.03.2019 року рахується заборгованість перед банком, яка складається з наступного: 9250,52 грн. - заборгованість за тілом кредита, 4350,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) Суд керується наступним: Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, а також від 11 жовтня 2017 року №6-1374цс17. З огляду на викладене, вимоги Позивача про стягнення пені в сумі 5086,12 грн. та пені в сумі 750 грн. задоволенню не підлягають, оскільки до Відповідача вже застосована цивільно-правова санкція за порушення строку виконання грошового зобов`язання - штраф (фіксована частина та процентна складова) у розмірі 1471,86 грн. (500 + 971,86 грн.). Підсумовуючи все вищевикладене Суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути із Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 вересня 2014 року у загальному розмірі 15072,95 грн. з яких: 1) 9250,52 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2) 4350,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 3) 1471,86 грн. - штраф (фіксована частина та процентна складова). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову Позивач платіжним дорученням сплатило судовий збір у розмірі 1921 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково в сумі 15072 грн. 95 коп., тому на користь Позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 1384 грн. 81 коп. ((15072,95 / 20909 грн. 07) * 1921)).

Outcome: partial