Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

У листопаді 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] , просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору від 24.11.2010 року, всього в сумі 43023 грн. 34 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 24 листопада 2010 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконала. Станом на 31.08.2019 року заборгованість становить всього 43023 грн. 34 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 2452 грн. 74 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 37945 грн. 68 коп., заборгованість за пенею та комісією 100 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2024 грн. 92 коп. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 24 листопада 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" (яке змінило свою назву на Акціонерне товариство КБ "ПриватБанк")\~ та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якого банк надав останній кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається із заяви позичальника та умов надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 31.08.2019 року заборгованість становить всього 43023 грн. 34 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 2452 грн. 74 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 37945 грн. 68 коп., заборгованість за пенею та комісією 100 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2024 грн. 92 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до положень ст.ст. 549,\~551 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу), які згідно\~ст.549 ЦК України\~є одним видом цивільно-правової відповідальності, суперечить\~ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) не ґрунтуються на вимогах закону, є безпідставними та стягненню з відповідача не підлягають. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 40 498 грн. 42 коп. без нарахованих позивачем штрафів. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1808 грн. 26 коп. (40 498 грн. 42 коп. х 1921 грн.00 коп. / 43023 грн. 34 коп.). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial