Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач ПАТ "ВТБ Банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 29.12.2011 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 20.1.000293В, за яким останньому було надано кредит в розмірі 250000 грн. зі сплатою 22% річних, з кінцевим терміном повернення 29.12.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 29.12.2011 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений договір поруки № 20.1.000293-1, за умовами якого поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед банком в повному обсязі відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору від 29.12.2011 року. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе за кредитним договором зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, просить стягнути солідарно з відповідачів в користь ПАТ "ВТБ банк" 243383,93 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача Червінський І.М. в судове засідання не з'явився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2011 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 20.1.000293В, за яким останньому було надано кредит в розмірі 250000 грн. зі сплатою 22% річних, з кінцевим терміном повернення 29.12.2016 року (а.с.22-28). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в п.3.3 цього договору або у розмірі, який змінений відповідно до п.3.3 та п.5.2.7 цього Договору. Згідно п.4.6 кредитного договору повернення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з графіком. Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування, вказаного в п.3.2 цього договору, сума кредиту, вказаного в п.3.1 цього договору та нараховані проценти повертаються в повному обсязі рівними частинами. Відповідно до п.5.3.1 кредитного договору позичальник зобов'язався сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені договором. Згідно п.7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. В судовому засіданні встановлено, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе за кредитним договором зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 10.10.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 243383,93 грн., з яких: 177148,99 грн. - неповернута сума кредиту, 27083,40 грн. - заборгованість по відсотках, 18504,81 грн. -пеня за порушення строків повернення кредиту за період з 29.05.2012 року по 10.10.2014 року; 15599,51 грн. - пеня за несплату відсотків по кредиту за період 29.05.2012 року по 10.10.2014 року; 314,11 грн. - три проценти річних за період з 29.05.2012 року по 10.10.2014 року, нараховані за порушення строку повернення кредиту; 266,58 грн. - три проценти річних за період з 29.05.2012 року по 10.10.2014 року, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках; 2430,09 грн. - інфляційні втрати, нараховані за порушення строку повернення кредиту; 2036,44 грн. - інфляційні втрати, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках, що підтверджується письмовим розрахунком (а.с.11-17). У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Однак, кредитним договором від 29.12.2011 року не передбачено стягнення з позичальника індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки п. 7.1 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому Договору позичальник несе відповідальність в порядку і на умовах, визначених у кредитному договору, а тому застосування ст. 625 ЦК України є безпідставним, тому в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних в сумі 580,69 грн. та індексу інфляції в розмірі 4466,53 грн. слід відмовити. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 29.12.2011 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений договір поруки № 20.1.000293-1, за умовами якого поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед банком в повному обсязі відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору від 29.12.2011 року (а.с.32-33). Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 24.06.2014 року за вих.№ 4214/1-2 30 банком були направленіМіщуку В.Б. та [PERSON] вимоглисти-вимоги про повне погашення заборгованості за кредитним договором, які залишені останніми без відповіді (а.с.18-21). Отже, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі порушили виконання зобов'язання за кредитним договором, тому з них солідарно слід стягнути в користь ПАТ "ВТБ Банк" 238336,71 грн. заборгованості за кредитним договором станом на 10.10.2014 року, з яких: 177148,99 грн. - неповернута сума кредиту, 27083,40 грн. - заборгованість по відсотках, 18504,81 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту за період з 29.05.2012 року по 10.10.2014 року; 15599,51 грн. - пеня за несплату відсотків по кредиту за період 29.05.2012 року по 10.10.2014 року та відповідно до пропорційно задоволених позовних вимог 2383,37 грн. судового збору. В решті позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.ст.526, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial