Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 03 листопада 2015 року о 09 год. 10 хв. [PERSON] під час керування автомобілем марки «Мерседес» д/н [NUMBER] в м. Києві по просп. Правди, 64, не надав дорогу автомобілю марки «Ауді» д/н [NUMBER], внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. 11 листопада 2016 року постановою Подільського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Між відповідачами було укладено договір (поліс) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого ліміт страхового відшкодування становить у розмірі 50 000,00 грн. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 04 квітня 2016 року вартість відновлювального ремонту становить у розмірі 91 548,71 грн., вартість матеріального збитку становить у розмірі 68 364,27 грн., ринкова вартість автомобіля становить у розмірі 68 364,27 грн. Однак відповідачами не здійснено матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з чим просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 44 529,50 грн., витрати у розмірі 28 106,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. та судовий збір. Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно звернувся з позовом до [PERSON] та просив стягнути матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 44 529,50 грн., витрати у розмірі 39 626,00 грн., моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. та судовий збір. Позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що автомобіль до теперішнього часу не відремонтував. Представник позивача Мороз С.С. підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник позивача [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що вина відповідача доведена, матеріали справи містять звіт про оцінку матеріальних збитків. У зв»язку з пошкодженням транспортного засобу позивач зазнав моральних страждань. Витрати на правову допомогу підтверджено актами виконаних робіт. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювали [PERSON] та [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Підтримав письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що позивач просить про стягнення збитків у сумі 44 528,50 грн., хоча в звіті про визначення матеріальних збитків зазначено, що розмір матеріального збитку як і ринкова вартість автомобіля складає у сумі 68364,27 грн. Тому за вирахуванням виплаченого страхового відшкодування різниця складає у сумі 18364,27 грн. Якщо виходити із зазначеної в позові шкоди у розмірі 91548, 71 грн., то різниця складає 41548,71 грн. Додатково пояснив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля значно перевищує його ринкову вартість, що свідчить про знищення автомобіля. Однак у звіті відсутній акт огляду автомобіля та не зазначено, що знищений автомобіль. Страховою компанією матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі. Позивачем не доведено витрати на правову допомогу, що може бути підтверджено журналом доходів та витрат. В квитанції про оплату за парковку автомобіля не зазначено населений пункт, відсутня інформація про щомісячну оплату. Відсутні квитанції про оплату правової допомоги Ратушним та Качкуровим. Позивачем також не доведено розмір моральної шкоди у сумі 15 000 грн. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. 11 листопада 2016 року постановою Подільського районного суду м. Києва відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8-9, том 1). Позивач просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 44 529,50 грн. Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 01 квітня 2015 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та відповідачем було укладено поліс № АІ/5498109 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого ліміт страхового відшкодування становить у розмірі 50 000,00 грн. (а.с.77, том 1). Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно платіжного доручення № 000045 від 04 січня 2017 року Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «УНІКА» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 67-82, том 1). Отже, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" за умовами укладеного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовано витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в межах обов?язкового ліміту відповідальності. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 04 квітня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ауді» д/н [NUMBER] становить у розмірі 91 548,71 грн., вартість матеріального збитку - 68 364,27 грн., ринкова вартість автомобіля - 68 364,27 грн. (а.с.10-26, том 1). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Щодо тверджень представника відповідача [PERSON] про знищення транспортного засобу, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля значно перевищує його ринкову вартість, необхідності встановлення економічної необґрунтованості ремонту та повного відшкодування страховою компанією матеріальних збитків, суд вважає таке. За правилами п.3 ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( в редакції до 04 лютого 2013 року), якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ. Згідно п. 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Однак з 04 лютого 2013 року змінено порядок визначення й компенсації шкоди, пов»язаної із фізичним знищенням транспортного засобу. Так, ст. 30 цього Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Судом запропоновано сторонам звернутися з клопотанням про призначення судово-автотоварознавчої експертизи для визначення економічної обгрунтованності відновлювального ремонту автомобіля та вартості завданих збитків. Однак позивач, представник позивача [PERSON], представник відповідача - [PERSON] не скористалися правом заявити клопотання про призначення експертизи. Оскільки згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 04 квітня 2016 року вартість матеріального збитку становить у розмірі 68 364,27 грн. та з урахуванням суми страхового відшкодування, виплаченого Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" у розмірі 50 000,00 грн., з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 18 364,27 грн. (68 364,27 грн.- 50 000,00 грн.). Виходячи з наведеного, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню частково: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS], у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у сумі 18 364 (вісімнадцять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 27 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити. Крім того, позивач просив про стягнення витрат на парковку за період з січня по жовтень 2016 року у розмірі 3 965,00 грн. (а.с.41, том 2). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки ( ст. 29 цього Закону). Отже, відшкодування потерпілому витрат, які пов'язанні з евакуацією пошкодженого транспортного засобу до місця стоянки та платою за послуги стоянки, є складовою відшкодування шкоди, заподіяною майну потерпілого. Відповідно, розмір відшкодування витрат по евакуації транспортного засобу до стоянки та оплаті за послуги стоянки зараховується до загального розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Законом не встановлений розподіл ліміту відповідальності страховика в залежності від характеру витрат потерпілого. Отже, відшкодування потерпілому таких витрат обмежуються лише лімітом страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Закон не встановлює перелік поважних причин для розміщення транспортного засобу на стоянці. Тому вимоги про стягнення витрат на парковку не підлягають задоволенню. Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 15 000 грн. 00 коп. При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст.1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди. У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазначивши моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Враховуючи роз'яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв'язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тривалістю ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. Суд дійшов висновку, що діями відповідача [PERSON] спричинені позивачу моральні страждання, які пов'язані з пошкодженням транспортного засобу. При визначенні розміру відшкодування,

Outcome: partial