Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] в м.Донецьку помер її чоловік [PERSON]. Вона з чоловіком проживали в м.Донецьку, де чоловік хворів, помер та був похований. Їй було видано довідку про смерть, з якою вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану м.Селидове Донецької області, де вони були тимчасово зареєстровані як переселенці. Але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про смерть, оскільки довідку про смерть видано на тимчасово окупованій території. Просить суд, встановити факт, що її чоловік [PERSON] дійсно помер [INFO] в м.Донецьку, Ленінський район, у віці 69 років. Заявниця в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заінтересована особа - представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим Ленінським бюро ЗАГС м.Донецька(а.с.4). Згідно довідки від 16.12.2014 р. № 1428010589 [PERSON] постійно проживав в [ADDRESS] та перемістився з тимчасово окупованої території в [ADDRESS](а.с.5). [PERSON] звернулась із заявою до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського управління юстиції у Донецькій області для одержання свідоцтва про смерть, але їй було відмовлено, оскільки надана заявницею довідка про смерть не відповідає ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п.1, гл.5, розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні(а.с.6-7). Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Донецька Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецька Донецької області. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для законної реєстрації смерті свого чоловіка та отримання свідоцтва про смерть. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що заявниця підтверджує факт смерті чоловіка остаточним лікарським свідоцтвом про смерть № 233 виданим «Міністерством охорони здоров»я Донецької Народної Республіки». Суд сприймає вказані документи, як носії конкретної інформації, але при цьому не може визнати вказані документи належними та допустимими доказами. Згідно ч.2 ст.9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України "будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.3, 4 ст. 9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України " будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки довідка про смерть є недійсною, не створює правових наслідків та не відповідає діючому законодавству України, тому підстави, щодо встановлення факту смерті [PERSON] - відсутні. На підставі ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України " та

Outcome: dismissed