Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

19 травня 2016 року Смілянським міськрайонним було прийняте рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Сміла Енергоінвест» про захист прав споживача комунальних послуг відмовлено. В заявах про ухвалення додаткового рішення [PERSON] вказує, що в постановленому судом рішенні не вирішені питання, щодо ряду позовних вимог, що ставились ним у позові, зокрема не встановлено тих фактів, які він просив встановити та не визнано тих його прав які він просив визнати, тому просить винести додаткове рішення, яким: Визнати, що [PERSON] у відносинах з ТОВ «Сміла Енергоінвест» має право на юридичну рівність (ч.1 ст. 1 ЦК України) Визнати, що [PERSON] у відносинах з ТОВ «Сміла Енергоінвест» має право на вільне волевиявлення (ч.1 ст. 1 ЦК України) Визнати, що [PERSON] у відносинах з ТОВ «Сміла Енергоінвест» має право свободу договору (п.3 ч.1 ст. 3, ст. 627 ЦК України) Визнати, що [PERSON] у відносинах ТОВ «Сміла Енергоінвест» має право на свободу вибору послуги при реалізації послуги централізованого опалення місць загального користування від ТОВ«Сміла Енергоінвест» ( п.1 ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів") Визнати, що [PERSON] у відносинах з ТОВ «Сміла-Енергоінвест» має право на свободу волевиявлення при реалізації послуги з централізованого опалення місць загального користування від ТОВ«Сміла Енергоінвест» (п.2 ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів") Визнати, право споживача [PERSON] на не оплату не замовленої споживачем та не виконаної виконавцем послуги з централізованого опалення місць загального користування без згоди споживача, замовника (абз.2 ч.3 ст.202, ч.1 ст.901 ЦК України, ч.11 ст.10; п.4 ч.5 ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів") Сторони в судове засідання не зявились, були повідомлені про час та місце судового засідання, відповідно до вимог ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх присутність не є обовязковою. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі. Так відповідно до положень ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, стосовно якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи, що позивачем крім наведеного переліку вимог ставив перед судом ще ряд вимог, про які не зазначив у своїх заявах про ухвалення додаткового рішення, але судом під час ухвалення рішення, не наведено обґрунтувань щодо кожної із позовних вимог, то на думку суду, додаткове рішення повинно стосуватись і решти перелічених у позовній заяві вимог, зокрема вимог позивача: Визнати, що [PERSON] у відносинах з ТОВ «Сміла-Енергоінвест» має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послугу з централізованого опалення місць загального користування від ТОВ«Сміла-Енергоінвест» до її придбання і замовлення, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору ( п.4, ч.1 ст.4, ч.1 ст.15, п.5 ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів") Визнати, що [PERSON] у відносинах з ТОВ «Сміла-Енергоінвест» має право на отримання документів, які підтверджували надання послуги з централізованого опалення місць загального користування ( ч.8 ст.10, п.8 ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Визнати, що ТОВ «Сміла-Енергоінвест» порушило право споживача [PERSON] на юридичну рівність (ч.1 ст.1 ЦК України) Визнати, що ТОВ «Сміла-Енергоінвест» порушило право споживача [PERSON] на вільне волевиявлення ( ч.1 ст.1 ЦК України ) Визнати, що ТОВ «Сміла-Енергоінвест» порушило право споживача [PERSON] на свободу договору ( п.3 ч.1 ст.3, ст.627 ЦК України). Визнати, що ТОВ «Сміла-Енергоінвест» порушило право споживача [PERSON] на свободу вибору послуги при реалізації послуги централізованого опалення місць загального користування від ТОВ«Сміла-Енергоінвест» ( п.1, ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Визнати, що ТОВ «Сміла-Енергоінвест» порушило право споживача [PERSON] на свободу волевиявлення при реалізації послуги з централізованого опалення місць загального користування від ТОВ«Сміла-Енергоінвест» (п.2) ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Визнати, що ТОВ «Сміла-Енергоінвест» порушило право споживача [PERSON] на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послугу з централізованого опалення місць загального користування від ТОВ«Сміла-Енергоінвест» до її придбання і замовлення, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору ( п.4 ч.1 ст.4, ч.1 ст.15, п.5 ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Визнати, що ТОВ «Сміла-Енергоінвест» порушило право споживача [PERSON] на отримання документів, які підтверджували надання послуги з централізованого опалення місць загального користування ( ч.8 ст.10, п.8 ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів") Визнати, право споживача [PERSON] на відшкодування моральної (немайнової) шкоди з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла- Енергоінвест» (ч.1 ст.23 ЦК України, ч.2 ст.22 ЗУ "Про захист прав споживачів") Визнати право [PERSON] на відмову від примусового отримання послуги з централізованого опалення місць загального користування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла-Енергоінвест» Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла-Енергоінвест» на користь [PERSON], відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав в сумі 72000 грн. Приймаючи рішення з перерахованих вище позовних вимог [PERSON], суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК). Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах субєктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Звертаючись до суду із перерахованими вище позовними вимогами, зокрема щодо визнання існування права на юридичну рівність (ч.1 ст. 1 ЦК України); права на вільне волевиявлення (ч.1 ст. 1 ЦК України); права свободу договору (п.3 ч.1 ст. 3, ст. 627 ЦК України); права на свободу вибору послуги та на свободу волевиявлення (п.2 ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів"); права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послугу до її придбання і замовлення, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору ( п.4, ч.1 ст.4, ч.1 ст.15, п.5 ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів"); права на отримання документів, які підтверджували надання послуги ( ч.8 ст.10, п.8 ч.1 ст.21 ЗУ "Про захист прав споживачів"); права на не оплату не замовленої споживачем та не виконаної виконавцем послуги з централізованого опалення місць загального користування без згоди споживача, замовника (абз.2 ч.3 ст.202, ч.1 ст.901 ЦК України, ч.11 ст.10; п.4 ч.5 ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів"); права на відшкодування моральної (немайнової) шкоди з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла- Енергоінвест» (ч.1 ст.23 ЦК України, ч.2 ст.22 ЗУ "Про захист прав споживачів"), - позивач просить суд визнати існування у нього декларативних прав, які встановлені зазначеними ним нормами Закону, та посилається у своїх позовних вимогах на такі акти цивільного законодавства як на докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Крім того, у подальшому переліку позовних вимог позивач просить суд визнати, що відвідачем під час надання йому комунальної послуги порушено зазначені права споживача, із посиланням на вимоги ЦК України та ЗУ "Про захист прав споживачів", при цьому повністю ігноруються вимоги ЗУ «Про не вказує які саме дії відповідача, на його думку є такими, що порушують кожне конкретно визначене ним право, а саме: право на юридичну рівність; право на вільне волевиявлення; право свободу договору; право на свободу вибору послуги та на свободу волевиявлення; права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послугу до її придбання і замовлення, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору; права на отримання документів, які підтверджували надання послуги. Таким чином, позивачем, у зазначених позовних вимогах не наведено як субєктивного права, за захистом якого він звернувся, так і характеру його порушення, тобто спосіб захисту цивільного права обраний позивачем є таким, що не передбачено вимогами закону, а тому у задоволенні таких позовних вимог слід відмовити. Враховуючи ті обставини, що суд прийшов до висновку про відмову в позові по суті, похідні вимоги про відшкодування моральної шкоди, також, не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed