Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором,що станом на 23.05.2014 року складає 21 465,38 дол. США,що згідно курсу НБУ станом на 23.05.2014 року є еквівалентом 251 798,78 грн. та судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.02.2007 року між АКІБ "УКРСИББАНК", який в подальшому змінив назву на ПАТ "УКРСИББАНК" та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11114748000. Відповідно до умов вказаного договору відповідач - [PERSON] отримала кредит у сумі 15 118,00 дол.США, який зобов'язувалася повернути у повному обсязі в строк до 04.02.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. У відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 21 465,38 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 23.05.2014 року є еквівалентом 251 798,78 грн., що і стало підставою для звернення до суду з позовом. 08.12.2011 року Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК" відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК", що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому передачі документації. Представник позивача за довіреністю подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомляла та жодних заяв на адресу суду не надсилала. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 05.02.2007 року між АКІБ "УКРСИББАНК", який в подальшому змінив назву на ПАТ "УКРСИББАНК" та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11114748000. Відповідно до умов вказаного договору відповідач - [PERSON] отримала кредит у сумі 15 118,00 дол. США, який зобов'язувалася повернути у повному обсязі в строк до 04.02.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора, відповідно до ст.514 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 08.12.2011 року Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК" відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК", що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому передачі документації. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 21 465,38 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 23.05.2014 року є еквівалентом 251 798,78 грн., в тому числі по тілу кредиту - 12684,55 дол. США, що в еквіваленті складає 148795,61 грн., по відсотках - 8780,83 дол. США, що в еквіваленті складає 103003,18 грн. З них прострочена заборгованість по кредитному договору №11114748000 на 23.05.2014 року складає: по тілу кредиту - 12684,55 дол. США, що в еквіваленті складає 148795,61 грн., по відсотках - 2083,44 дол. США, що в еквіваленті складає 24439,71 грн. Загальна заборгованість станом на 23.05.2014 року складає 251798,78 грн. Доказів того, що банк повідомляв боржника про розмір заборгованості, - суду не надано. Однак, згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 1 ст. 612 ЦК України наголошує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Зміст кредитного договору № 11114748000, укладеного між АКІБ "УКРСИББАНК", який в подальшому змінив назву на ПАТ "УКРСИББАНК" та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] 05.02.2007 року, не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі та підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved