Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

В червні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Посилалась на те, що на вона на підставі договору дарування від 27 квітня 2012 року є власником житлового будинку № 118 по вулиці Сторожинецькій м. Чернівців. В даному будинку зареєстровані вона, її доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та її колишній чоловік відповідач [PERSON], шлюб з яким розірвано, розірвання шлюбу зареєстровано в органах РАЦС 21 січня 2015 року. В травні 2014 року відповідач забрав свої речі з її будинку та пішов проживати в інше місце, місце його фактичного проживання їй не відоме. Також з травня 2014 року відповідач перестав нести витрати по утриманню будинку, сплачувати комунальні платежі, всі ці витрати несе вона самостійно. Також вона має намір отримати субсидію, а наявність реєстрації відповідача в її будинку позбавляє її такого права. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 118 по вулиці Сторожинецькій м. Чернівців, зобовязати Шевченківський районний відділ УДМС України в Чернівецькій області зняти [PERSON] з реєстрації в цьому будинку. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 118 по вулиці Сторожинецькій м. Чернівців, зобовязати Шевченківський районний відділ УДМС України в Чернівецькій області зняти [PERSON] з реєстрації в цьому будинку з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Позивачка доповнила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2006 року, будинок набула у власність за договором дарування в квітні 2012 року під час шлюбу, після чого вони з відповідачем та дітьми вселились і були зареєстровані в ньому. Після травня 2014 року відповідач не приходив вселятись в будинок, ніяких перешкод у вселенні та проживанні йому вона не чинила. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи Шевченківського районного відділу УДМС України в Чернівецькій області в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2006 року, який був розірваний, розірвання шлюбу зареєстроване в органах РАЦС 21 січня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9). В період шлюбу у них народилась донька [PERSON], 05 липня 2006 року. Під час шлюбу з відповідачем позивачка [PERSON] на підставі договору дарування від 27 квітня 2012 року набула право власності на житловий будинок № 118 по вулиці Сторожинецькій м. Чернівців, що підтверджується копією договору дарування та витягом з Державного реєстру правочинів (а.с.7-8). Після вселення в цей будинок з 25 травня 2012 року в ньому зареєстровані позивачка [PERSON], її донька від першого шлюбу [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою КЖРЕП № 5 від 03 червня 2015 року за № 1012 (а.с.6), де проживали. В травні 2014 року відповідач [PERSON] забрав свої речі і добровільно залишив будинок позивачки [PERSON], перейшов проживати в інше місце, яке їй не відоме, що підтверджується актом № 105 від 05 травня 2015 року, складеним представниками КЖРЕП № 5 (а.с.10). З цього часу відповідач перестав нести витрати по утриманню будинку, сплачувати комунальні платежі, всі ці витрати несе позивачка самостійно. Ці ж обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] - сусід позивачки, [PERSON] її співмешканець та [PERSON] чоловік двоюрідної сестри позивачки, які показали суду, що позивачка [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], після придбання нею у власність будинку № 118 по вулиці Сторожинецькій м. Чернівців в травні 2012 року вони сімєю вселились туди і проживали. В травні 2014 року після припинення шлюбних відносин відповідач добровільно покинув будинок і більше вони його там не бачили, його речей там немає, вселятись в будинок він не намагався, перешкод позивачка у цьому йому не чинила. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] без поважних причин понад один рік з травня 2014 року не проживає в [INFO], який належить на праві власності позивачці [PERSON], речей його там немає, не проводив оплату комунальних послуг, ніяких перешкод у вселенні та проживанні з боку позивачки йому не чинилось, а тому на підставі ст.405 ч.2 ЦК України його, як колишнього члена сімї власника, належить визнати таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням, задовольнивши позовні вимоги. Суд вважає, що позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача [PERSON] в будинку задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, тому положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Так як судом задоволено позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 118 по вулиці Сторожинецькій м. Чернівців, що є підставою для зняття його з реєстрації в цій квартирі, то вимоги про зняття його з реєстрації в цьому будинку є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та

Outcome: partial