Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

позивач у січні 2015 року звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість у загальній сумі 22446 гривень 26 копійок, мотивуючи тим, що відповідач не виконав умови кредитного договору № б/н від 10 грудня 2013 року, укладеного між ними. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він підтримав позов, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачу [PERSON] судові повістки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: [ADDRESS]. Однак, поверталися з відміткою, що він відсутній за даною адресою. Між тим, згідно ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повтороної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з чим, за письмовою згодою представника позивача, згідно до ст.224-225 ЦПК України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно договору № б/н від 10 грудня 2013 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством "Акцент-Банк" та відповідачем, останній отримав кредит в сумі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-10). Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Ч.1 ст.634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ПАТ "Акцент-банк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі 4 000 гривень. Відповідно до п.6.5, 6.6, 8.6 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язався на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Однак, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто прийняті на себе зобов'язання не виконав. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 16 грудня 2014 року заборгованість складала 22446,26 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 12631, 44 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7319, 76 гривень; заборгованість по комісії - 950 гривень: штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (процентна складова) -1045, 06 гривень. За таких обставин позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved