Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

06.12.2018 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14020,92 гривень, посилаючись на те, що 09.07.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н згідно до якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 4700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач умов договору належним чином не виконує та станом на 15.11.2018 року має заборгованість 14020,92 грн., яка складається з наступного: - 3789,53 грн. - тіло кредиту; - 4068,87 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; - 5018,67 грн. - нараховано пені ; - 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина); - 643,85 грн.- штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14020,92 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачу [PERSON] направлялися повістки. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає з'являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з'явилася в судове засідання, заперечень проти позову не надала, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, відзиву проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 09.07.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н згідно до якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 4700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно із розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] станом на 15.11.2018 року має заборгованість 14020,92 грн., яка складається з наступного: - 3789,53 грн. - тіло кредиту; - 4068,87 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; - 5018,67 грн. - нараховано пені ; - 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина); - 643,85 грн.- штраф (процентна складова). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення пені у розмірі 5018,67 грн., нарахованої за період з 14.04.2014р. по 15.11.2018 року та штрафів в сумі 1143,85 грн., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно довідки сільського голови Зегребельної Н.В. від 10.12.2018 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS].( а.с.41) Місто Ізюм, та Ізюмський район Харківської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня та штрафи нараховані за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на їх стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial