Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] заявив позов до [PERSON] про поділ спільного майна, що набуте ними у шлюбі. Позов мотивовано тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, у зв`язку з чим виник спір щодо спільного майна, врегулювати який в позасудовому порядку не вбачається за можливе. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 16.02.2021р., справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Сторони скористались своїм правом на подачу відзиву та відповіді на відзив. Позивач та її представник в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, надали пояснення, що по суті зводяться до викладеного в заявах. Відповідач та представник відповідача просили позов задовольнити частково, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , мотивуючи тим, що для придбання спірної квартири значну частину коштів вклала вона та її батьки. Крім цього дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 10) Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.03.2021 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина- [PERSON] , [INFO] (а.с.11) 12.01.2017 року між ПАТ "Холдінговою компанія "Київміськбуд" та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (будівельна адреса). У п.6.6 договору вказано, що він укладений за згодою чоловіка покупця - [PERSON] засвідчена 12.01.2017р. -приватним нотаріусом КМНО Крпеян Л.Р. за р. № 12. 02.03.2018 року між ПАТ "Холдінговою компанія "Київміськбуд" та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. У п.4.4 договору вказано, що згода на придбання надана чоловіком покупця - [PERSON] оформлена 02.03.2018р. -приватним нотаріусом КМНО Сліпченко А.В. за р. № 412. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч.1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Частинами 1 та 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Дана норма роз"яснена у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11, згідно з якими при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 сі. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжів враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарств, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). | Відповідач, як на підставу збільшення розміру частки в майні посилається на те, що дитина проживає постійно з нею та на її утриманні. Однак, проживання сина з матір`ю само собою не є підставою для збільшення частки у майні при його розподілі тому з подружжя, з ким проживає дитина. Для збільшення частки майна дружини, у разі проживання з нею дитини, необхідне доведення існування умови недостатності розміру аліментів, які вона одержує, для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини. Крім того, належних та допустимих доказів в обгрунтування доводів про те, що більша частина оплати вартості квартири було понесено відповідачем суду не надано, а відтак суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати. Заходів забезпечення позову судом не вживалось.

Outcome: approved