Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] та в інтересах малолітньої [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06.05.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі мають дочку [PERSON] , [INFO] . 19.06.2017 року біля 09:50год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Реugeot-406», н.з. [NUMBER] , перевозячи в салоні в якості пасажирів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , рухався по автодорозі М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», в адміністративно-територіальних межах с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, зі сторони м. Кіцмань, в напрямку м. Чернівці, на швидкості більше - 77,83 км/год., що перевищує дозволену 60 км/год. в межах населеного пункту. Проїжджаючи 481км+800м вказаної автодороги, водій [PERSON] , рухаючись в умовах достатньої видимості, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, при цьому перетнувши вузьку суцільну лінію, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав перевагу водію автомобіля марки «Мегсеdes-Benz W124», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухаючись по переду в попутному напрямку виконував маневр повороту ліворуч з включеним покажчиком повороту відповідного напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення з останнім в межах зустрічної смуги руху, з подальшим виїздом за межі дороги та наїздом на металевий відбійник. В результаті даного ДТП 19 червня 2017 року загинув її чоловік та батько їхньої дитини - [PERSON] . Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 19.02.2019 року, винесеної прокурором прокуратури Чернівецької області, кримінальне провадження № 12017260000000472 від 19.06.2017р. щодо підозрюваного [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, закрито, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно полісу №АК/2713060 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданого ПРАТ СК «Уніка». Строк дії страхового полісу з 25.03.2017р. по 24.03.2018р. включно. Про те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, вона дізналася 26.04.2019р. під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. 16.05.2019 року звернулася до відповідача з заявою про дорожньо- транспортну пригоду та виплату страхового відшкодування. На час звернення з даним позовом до суду виплата страхового відшкодування здійснена не була. Посилається на ст.ст.979, 990, 1187, 1194, 1200 ЦК України, ст.8 Закону України "Про страхування", ст.ст.3, 6, 22, 23, 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначає, що в результаті загибелі її чоловіка у вказаній дорожньо- транспортної пригоді вона зазнала значної моральної шкоди, зазнала значних душевних страждань та болю, втратила спокій сон та в деякій мірі бажання жити далі, вони любили один одного, в них була молода сім` я і все життя по переду, однак все обірвалося в один момент, і до цього часу вона не можу в це повірити, її душевний біль важко передати словами. Питання про стягнення моральної шкоди ставить в межах регламентної виплати, у розмірі 38400грн. (3200грн. х 12м.з.п.= 38400грн., де 3200 грн. - мінімальна заробітна плата на момент ДТП; 12 мінімальних заробітних плат). Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю відповідно до полісу №АК/2713060 обов язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданого ПРАТ СК «Уніка» становить 200 000 грн. Вважає, що відповідач зобов`язаний виплатити її дочці - [PERSON] , [INFO] , 200 000 грн. (в межах ліміту відповідальності) у зв`язку з втратою годувальника, так як дитина перебувала на утриманні батька, вони проживали однією сім`єю. Враховуючи те, що батько малолітньої дитини до загибелі працював в КУ «Чернівецький обласний художній музей», м. Чернівці, вул. Центральна. 10, розрахунок належної до виплати суми здійснюється виходячи з середньомісячного заробітку потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Потерпілий отримував мінімальну заробітну плату - 3200 грн. та на його утриманні знаходилася малолітня дитина, а також членом сім 'ї була вона, дружина померлого. Отже, сума виплати у з в 'язку з втратою годувальника повинна становити 224 070 грн. (17років 5 місяців х 1067 грн. (заробіток з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних членів сім 'ї). Вважає, що відповідач зобов`язаний виплатити її дочці - [PERSON] , [INFO] , 200 000 грн. (в межах ліміту відповідальності) у зв`язку з втратою годувальника, так як дитина перебувала на утриманні батька, вони проживали однією сім`єю. Просила стягнути з відповідача на свою користь 38400 гривень у відшкодування моральної шкоди та на користь [PERSON] 200000 гривень у відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника. Позивач [PERSON] та в інтересах малолітньої [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача СК «Уніка» подав відзив на позов, у якому заперечував проти задоволення позову та просив розглядати справу у відсутності представника. На заперечення заявлених вимог вказував, що позивач до страхової компанії звернувся 20.05.2019року, подав заяву про виплату страхового відшкодування. 31.05.2019 року відповідач направив лист з проханням надати відомості та відповідні документи для розрахунку страхового відшкодування. У Страховика відсутня інформація щодо наявності у померлого інших осіб, адже вони теж мають право на частку відшкодування моральної шкоди, тобто моральна шкода має ділитися пропорційно до кількості осіб, перерахованих у п. 27.3 Закону. За відсутності інформації зі сторони позивача щодо вказаних осіб а саме скільки саме має бути сплачено страхового відшкодування відповідачем моральної шкоди та втратою годувальника на користь позивача, не видається можливим. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] з 06.05.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі мають дочку [PERSON] , [INFO] . 19.06.2017 року біля 09:50год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Реugeot-406», н.з. [NUMBER] , перевозячи в салоні в якості пасажирів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , рухався по автодорозі М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», в адміністративно-територіальних межах с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, зі сторони м. Кіцмань, в напрямку м. Чернівці, на швидкості більше - 77,83 км/год., що перевищує дозволену 60 км/год. в межах населеного пункту. Проїжджаючи 481км+800м вказаної автодороги, водій [PERSON] , рухаючись в умовах достатньої видимості, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, при цьому перетнувши вузьку суцільну лінію, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав перевагу водію автомобіля марки «Мегсеdes-Benz W124», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухаючись по переду в попутному напрямку виконував маневр повороту ліворуч з включеним покажчиком повороту відповідного напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення з останнім в межах зустрічної смуги руху, з подальшим виїздом за межі дороги та наїздом на металевий відбійник. Внаслідок ДТП [INFO] року [PERSON] загинув. Постановою від 19.02.2019 року прокурора прокуратури Чернівецької області кримінальне провадження № 12017260000000472 від 19.06.2017р. відносно підозрюваного [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, закрито, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно полісу №АК/2713060 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданого ПРАТ СК «Уніка». Строк дії страхового полісу з 25.03.2017р. по 24.03.2018р. включно. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.2 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю га (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Як передбачено статтею 6 цього Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 вказаного Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов 'язана із смертю потерпілого. Відповідно до п.27.1 та п.27.3 ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), ба тькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обовязок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно- правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Такий правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018р. у справі № 755/18006/15-ц. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, а отже, відповідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", дана подія є страховим випадком. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у Страховій компанії «УНІКА», саме страховик повинен відшкодувати спричинену шкоду. Як передбачено статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Внаслідок загибелі чоловіка у дорожньо-транспортній пригоді позивач зазнала моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та душевному болю, у втраті спокою, у втраті рідної людини та батька дитини. Відповідно до п.27.3 ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", загальний розмір моральної шкоди становить 38400 грн. (розрахунок: 3200 грн. х 12 м.з.п. - 38400 грн., де 3200 грн. - мінімальна заробітна плата на момент ДТП; 12 мінімальних заробітних плат - загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди). Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю відповідно до полісу №АК/2713060 обов язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданого ПРАТ СК «Уніка» становить 200 000 грн. Малолітній [PERSON] , [INFO] , належить до виплати 200 000 грн. у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині до досягнення нею вісімнадцяти років. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Батько малолітньої дитини до загибелі працював в КУ «Чернівецький обласний художній музей», м.Чернівці, вул.Центральна. 10, розрахунок належної до виплати суми здійснюється виходячи з середньомісячного заробітку потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Загиблий [PERSON] отримував заробітну плату у розмірі 4070 гривень, та на його утриманні знаходилася малолітня дитина, а також членом сім`ї була дружина померлого, позивач у даній справі. Відповідно до п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Сума виплати у зв 'язку з втратою годувальника повинна становити 224 070 грн. (17років 5 місяців х 1067 грн. (заробіток з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних членів сім 'ї). Позивач заявила про вимогу про стягнення 200 000 гривень. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог. Враховуючи викладене, наявні обгрутовані підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. За вимогою про відшкодування моральної шкоди розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1921 гривень; за вимогою про відшкодування шкоду у зв`язку із втратою годувальника - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2000 гривень. На підставі ст.ст.23, 979, 990, 1167, 1187, 1194, 1200 ЦК України, ст.8 Закону України "Про страхування", ст.ст.3, 6, 22, 23, 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved