Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до свого племінника - [PERSON] і його матері - [PERSON] про виселення та зняття з реєстраційного обліку і просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], і виселити відповідачів з цієї квартири посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 грудня 2013 року державним нотаріусом Четвертої ХДНК за реєстровим № 3 - 2678, вона є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідачі проживають в цій квартирі разом, але зареєстрований в ній лише відповідач [PERSON] Відповідачі не є членами її родини, дозволу на їх реєстрацію і проживання в ній вона ніколи не давала. Проживання відповідачів в належній їй квартирі порушує її законні права та інтереси, оскільки вона позбавлена права за власним розсудом користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Вона сама та її дочка - третя особа [PERSON], яка зареєстрована в спірній квартирі, позбавлені можливості проживати в ній, оскільки відповідачі займають в квартирі обидві кімнати. Під час розгляду справи представник позивача вточнив позовні вимоги в частині виселення відповідачів із спірної квартири і просив виселити їх без надання іншого житлового приміщення (а.с. 45 - 50). Позивач в судове засідання не прибув, звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі в судові засідання не прибули, про час та місце їх проведення були повідомлені належним чином, направили для участі в судовому засіданні своїх представників, які позов не визнали і надали суду пояснення, які цілком збігаються їх письмовими заперечення (а.с. 91 - 95), відповідно до яких відповідачка [PERSON] в спірній квартирі не зареєстрована і фактично не проживає. Відповідач [PERSON] в спірній квартирі постійно проживає з свого народження, дбайливо ставиться до спірного житла, правила проживання не порушує, оплачує комунальні послуги, ніколи позивачу в користуванні квартирою перешкод не чинив, іншого житла не має, а тому підстави для позбавлення його права користування квартирою і виселення з неї - відсутні. Третя особа - Орджонікідзевський РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляду справи у відсутність його представника (а.с. 34). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 69). Вислухавши представників сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що спірним майном є двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS], яка належить на праві особистої власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 грудня 2013 року державним нотаріусом Четвертої Харківської нотаріальної контори за реєстровим № 3-2678, і зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO] року (а.с. 13, 14). В спірній квартирі зареєстровані відповідач - [PERSON] і третя особа - [PERSON], що підтверджується довідкою ЖК «Донець» від 08 квітня 2014 року (а.с. 7), але фактично проживає лише відповідач [PERSON] Відповідачка [PERSON] в спірній квартирі не зареєстрована і не проживає. Дана обставина встановлена судом на підставі показань свідків [PERSON] і [PERSON], наданих ними в судовому засіданні, і актів, складених комісією ЖК «Донець» (а.с. 71, 72), відповідно до яких [PERSON] в спірній квартирі не проживає, а живе в квартирі № 61 того ж будинку, яка належить на праві власності її рідній сестрі - [PERSON] (а.с. 73). Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Частиною 1 ст. 405 ЦК України передбачено право членів сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно з п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Таким чином, якщо спільне проживання членів сім'ї власника житлового приміщення із власником цього житлового приміщення як підстава для встановлення такого сервітуту припиняє своє існування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК припиняється й самий сервітут. У зв'язку з цим, припинення права власності власника на житло призводить до припинення права членів його сім'ї на проживання у цьому жилому приміщенні. Наведене свідчить, що право відповідача [PERSON] на користування спірною квартирою ґрунтувалося на праві власності на спірну квартиру її попереднього власника [PERSON], померлого [INFO] року, і припинилося в зв'язку з припиненням права власності [PERSON] на цю квартиру. На теперішній час відповідач [PERSON], не будучи власником спірної квартири і не маючи законного права на користування нею, проживаючи в спірній квартирі і залишаючись в ній зареєстрованим, тим самим чинить перешкоди позивачу в реалізації ним своїх прав власника квартири, в тому числі і передбачених положеннями Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до п. п. 3, 7 ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особливого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, та припинення правовідношення. На підставі вищенаведених обставин суд вважає за необхідне захистити право власності позивача на спірну квартиру шляхом припинення права відповідача [PERSON] на користування спірною квартирою, виселення його з цієї квартири без надання іншого житлового приміщення і зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири. Оскільки судовим розглядом не встановлено факту незаконного проживання відповідача [PERSON] в спірній квартирі, то суд вважає, що відповідач [PERSON] ніяких прав позивача не порушує, підстави для їх захисту відсутні, а тому в задоволенні позову в частині виселення відповідача [PERSON] із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення необхідно відмовити. Задовольняючи позов в частині припинення права відповідача [PERSON] користування спірною квартирою і його виселення судом також враховані наступні обставини… Позивачка [PERSON] і батько відповідача [PERSON] - [PERSON] були рідними братом і сестрою. Після смерті їх батька - [PERSON], померлого [INFO] року, відкрилася спадщина, яка складалася із спірної квартири і житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Діти спадкодавця за взаємною згодою розподілили між собою спадкове майно і позивачка оформила право власності в порядку спадкування за законом на спірну квартиру, а батько відповідача [PERSON] на домоволодіння в с. Тернова. Після смерті батька, який помер [INFO] року, відповідач [PERSON] оформив на себе спадщину і став власником вищевказаного житлового будинку, загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., з надвірними будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 1874 кв.м. 29 січня 2014 року відповідач [PERSON] це домоволодіння продав. Наведене встановлено на підставі відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 104, 105). Таким чином, у свій час діти спадкодавця [PERSON] вже розподілили спадкове майно таким чином, щоб ніхто з них та їхніх нащадків не залишився без житла. Збереження за відповідачем [PERSON] права користування спірною квартирою призвело б до фактичного зведення нанівець цієї домовленості, оскільки відповідач [PERSON] мав би і грошові кошти від продажу домоволодіння і право безстрокового користування спірною квартирою, а позивачка [PERSON] лише право власності на спірну квартиру без можливості його фактичної реалізації шляхом вільного користування житлом, що неможливо визнати законним і справедливим. Посилання представників відповідачів на необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч. 4 ст. 156 ЖК України суд вважає хибним, оскільки позивач і відповідач [PERSON], хоча і є родичами між собою, але членами однієї сім'ї ніколи не були, ніколи не встановлювали і, відповідно, не припиняли між собою сімейні відносини і у відповідача ніколи з жодних правових підстав не виникало право користування особистим майном позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 391, 401, 406 ЦК України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд -

Outcome: partial