Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", що є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк", звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності та його набуття, виселення й витребування правовстановлюючих документів. Посилаючись на те, що між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] 13 грудня 2007 року був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11267968000 в сумі 404 000 грн. 00 коп. на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів з терміном погашення кредиту в строк до 12 грудня 2014 року та з оплатою 13, 40% річних за весь час користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором 13 грудня 2007 між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 72539, за умовами якого [PERSON] в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору надав в іпотеку нерухоме майно, належне йому на праві власності, а саме: житловий будинок [ADDRESS], та земельну ділянку, кадастровий № 90282008, площею 0, 1000 га, розташовану в [ADDRESS], загальною вартістю вказаного майна 1 072 660 грн. 00 коп. Позивач виконав свої зобов"язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 21 лютого 2014 року заборгованість [PERSON] перед банком склала 623 620 грн. 16 коп., яка складається із наступних складових: 369 922 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом; 253 697 грн. 69 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що вважає надає право позивачу звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.ст. 589, 590, 591 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача Загуменна А.В., діюча на підставі довіреності від 27 травня 2014 року, позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов"язань за кредитним договором та його умов: звернути стягнення на предмет іпотеки, належний на праві власності [PERSON], а саме будинок та земельну ділянку шляхом визнання за позивачем права власності на вказане майно; припинити право власності на майно іпотекодавця, виселети його та інших мешканців з житлового будинку й витребувати у нього правовстановчі документи на майно й ключі від будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 126). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов"язальних правовідносинах. Так, між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] 13 грудня 2007 року був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11267968000 в сумі 404 000 грн. 00 коп. на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів з терміном погашення кредиту в строк до 12 грудня 2014 року та з оплатою 13, 40% річних за весь час користування кредитом (а.с.12-20, 21-24, , 25, 26-29, 34-36). В якості забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором 13 грудня 2007 між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 72539, за умовами якого [PERSON] в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору надав в іпотеку нерухоме майно, належне йому на праві власності, а саме: житловий будинок [ADDRESS], та земельну ділянку, кадастровий № 90282008, площею 0, 1000 га, розташовану в [ADDRESS], загальною вартістю вказаного майна 1 072 660 грн. 00 коп. (а.с.30-33). Позивач виконав свої зобов"язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 21 лютого 2014 року заборгованість [PERSON] перед банком склала 623 620 грн. 16 коп., яка складається із наступних складових: 369 922 грн. 47 коп. - заборгованість за кредитом; 253 697 грн. 69 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.37). Таким чином судом встановлений факт неналежного виконання зобов"язань відповідачем за кредитним договором. Право застави не тільки забезпечує виконання основного зобов»язання, а й визначає можливі способи здійснення іпотекодержателем захисту його прав та інтересів у основному зобов»язанні. При розгляді питаня щодо зверення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати як визначені ч.2 ст.16 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів, та й норми параграфа 6 слави 49 ЦК України (про заставу), законів про заставу та про іпотеку, якими встановлено особливості звернення стягнення на предмет іпотеки/застави та задоволення за його вартості вимог іпотекодержателя. Позивачем при зверненні до суду не дотримані вимоги ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку", згідно з якими іпотекодержатель надіслав іпотекодавцю/боржнику письмову вимогу про усунення порушення у не менш, ніж тридцяти денний строк. У цьому документі зазначений стислий зміст порушених зобов"язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги щодо вимог в сумі 590 604 грн. 10 коп. (а.с.52-53), у протиріччя цьому до суду звернувся з вимогою про існуючу заборгованість в сумі 623 620 грн. 16 коп. Проте, підтверджуючих документів, що боржник отримав вказане повідомлення (зворотнє поштове повідомлення рекомендованого листа з особистим підписом [PERSON]), матеріали справи не містять. Відтак, боржник вважається таким, що не отримував вказану письмову вимогу банку про усунення порушення, а банк не виконав вимоги ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку". Недотримання іпотедодержателем вимог ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку" є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про стягнення заборгованості. У випадку, коли з матеріалів справи вбачається, що письмова вимога, передбачена ст. 35 Закону України "Про іпотеку" банком іпотекодавцю/боржнику не направлялась, то позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, в його задоволенні має бути відмовлено, тобто недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, є однією з підстав для відмови в позові. За таких підстав, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є передчасними, відповідно, необґрунтованими й недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню; обставини, що підтверджують позовні вимоги в частині виконання іпотедодержателем вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку", судом не встановлені. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 14, 526, 527, 530, 554, 625, 612, 627, 554, 1050, 1054, ч.1 ст. 553, ч. 1 ст. 554, ч. 1 ст. 559, ст.ст. 589, 590, 591 ЦК України, ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку",

Outcome: dismissed