Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав наступне. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.06.2010 року у цивільній справі № 2-406/10 з Коростишівської СМШО "Райагрошляхбуд" стягнуто на користь позивача заборгованість з невиплаченої заробітної плати в розмірі 9 343 грн. 54 коп. та компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., що в загальному розмірі становить 11 343,54 грн. Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. 05.08.2010 року, за постановою державного виконавця відділу ДВС Коростишівського РУЮ Гумовської Г.В. було відкрито виконавче провадження зі стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі та компенсації за завдану моральну шкоду.31.01.2013 року у зв'язку з неможливістю здійснити погашення заборгованості через відсутність коштів на рахунках - підприємства, ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області було змінено спосіб та порядок виконання рішення суду від 10.06.2010 року. В порядку зміни способу та порядку виконання рішення суду ухвалено звернути стягнення на майно боржника на суму 11 343,54 грн. 03.06.2013 року між [PERSON] та підприємством було укладено мирову угоду про добровільне погашення заборгованості шляхом передачі підприємством на користь позивача приміщення майтерні та котельні загальною площею 142 м2 за адресою: м.Коростишів, яке належало підприємству на праві власності. На підставі п.8 мирової угоди було сплачено на користь підприємства різницю між реальною сумою заборгованості та ринковю вартістю приміщення майстерні та котельні, яка склала 13 619,32 грн. Ухвалою апеляційного суду від 17.05.2015 року скасовано ухвалу Коростишівського районного суду від 02.08.2013 року про затвердження мирової угоди. Ухвалою Коростишівського районного суду в задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Коростишівського РУЮ про визнання мирової від 03.06.2013 року відмовлено за безпідставністю. Кошти в сумі 13 519,32 грн. сплачені на виконання мирової угоди, позивачу не повернуті, таким чином відповідач їх утримує без достатньої на те правової підстави, тому позивач просить стягнути з Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівельної організації "Райагрошляхбуд" безпідставно отримані та збережені кошти в розмірі 13 519,32 грн. та відсотки за користування коштами в розмірі 9 238,02 грн., а також понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача на виклик суду в судове засідання не з'явився, у встановленому порядку про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення, заяви про відкладення судового засідання, або заяви про судовий розгляд справи у його відсутність суду не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та постановити рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, заяву позивача, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.06.2010 року у цивільній справі № 2-406/10 з Коростишівської СМШО "Райагрошляхбуд" стягнуто на користь позивача заборгованість з невиплаченої заробітної плати в розмірі 9 343 грн. 54 коп. та компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., що в загальному розмірі становить 11 343,54 грн. Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. 05.08.2010 року, за постановою державного виконавця відділу державного виконавця відділу ДВС Коростишівського РУЮ Гумовської Г.В. було відкрито виконавче провадження зі стягонення заборгованості по невиплаченій заробітній платі та компенсації за завдану моральну шкоду. 31.01.2013 року у зв'язку з неможливістю здійснити погашення заборгованості через відсутність коштів на рахунках - підприємства, ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області було змінено спосіб та порядок виконання рішення суду від 10.06.2010 року та в порядку зміни способу та порядку виконання рішення суду ухвалено звернути стягнення на майно боржника на суму 11 343,54 грн. 03.06.2013 року між [PERSON] та підприємством було укладено мирову угоду про добровільне погашення заборгованості шляхом передачі підприємством на користь позивача приміщення майстерні та котельні загальною площею 142 м2 за адресою: [ADDRESS], яке належало Коростишівській СМШО "Райагрошляхбуд" на праві власності. 02.08.2013 року ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області задоволено подання відділу ДВС Коростишівського РУЮ та затверджено мирову угоду. На підставі п.8 вказаної мирової угоди позивачем було сплачено на користь підприємства різницю між реальною сумою заборгованості та ринковою вартістю приміщення майстерні та котельні, яка склала 13 519,32 грн. Однак, ухвалою апеляційного суду від 17.05.2015 року скасовано ухвалу Коростишівського районного суду від 02.08.2013 року про затвердження мирової угоди та справу передано на новитй розгляд. Ухвалою Коростишівського районного суду в задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Коростишівського РУЮ про визнання мирової від 03.06.2013 року відмовлено за безпідставністю. Відповідачем кошти в сумі 11 343,54 грн. позивачу не повернуто. За змістом ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. До таких висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13. Згідно ст.1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обовязковими умовами для виникнення зобовязання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим ма1йном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, суд приходить до висновку, що грошові кошти в сумі 11078,97 грн. були отримані відповідачем без достатньої правової підстави (безпідставно набуті кошти), добровільно ним не повернуті, а тому підлягають стягненню на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved