Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позивні вимоги тим, що 14 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний Ощадний банк України», ВАТ «Ощадбанк», Банк), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний Ощадний банк України», ПАТ «Ощадбанк», Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір № К-А-220315694, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит на придбання автотранспортного засобу марки «ЗАЗ TF69Y0 Lanos» у сумі 93 000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом 17 % річних, з кінцевою датою повернення 13 січня 2013 року. В забезпечення виконань [PERSON]. зобов'язань за кредитним договором № К-А-220315694, між ВАТ " Державний Ощадний банк " та [PERSON] був укладений договір поруки № К-А-220315694/1 від 14 січня 2008 року, та між ВАТ «Державний Ощадний банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № К-А-220315694/2 від 30 грудня 2008 року (далі - Договір поруки), за умовами яких [PERSON], [PERSON] несуть солідарну відповідальність у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] не виконує кредитні зобов'язання належним чином, в зв'язку з чим станом на 01.02.2012 року має загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 184 079 грн. 81 коп., яка складається з наступного: - 92 034,55 грн. - прострочений залишок за кредитом; - 52 757,55 грн. - прострочені відсотки за кредитом; - 39 287,71 грн. - пеня. За ухвалою Будьоннівського районного суду м. Донецька від 11 червня 2013 року Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз по справі проведена комплексна судово-почеркознавча експертизу та судово-технічна експертиза, згідно з висновками якої кредитний договір № К-А-220315694 від 14.01.2008 року; додаткова угода від 30.12.2008 року до кредитного договору; примірникові графіки від 30.12.2008 року до кредитного договору № К-А-220315694; договір поруки № К-А-220315694/2 від 30.12.2008 року виконанні [PERSON] На договорі поруки № К-А-220315694/1 від 14.01.2008 року підпис виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису. У судовому засіданні представник позивача Бойко С.В., який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, надав пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що кредит він фактично не отримував, до отримання висновків експертів поясняв, що ані кредитний договір, ані договори поруки він не підписував. Після проведення експертизи змінив свої показання у суді, пояснивши, що вказані договори він підписував на прохання свого знайомого, але у їх у їх зміст не вникав. З цього приводу він неодноразово звертався до правоохоронних органів, однак у порушенні кримінальної справи було відмовлено. До суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним не звертався. Просив у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності, зазначив, що видача банком кредиту шляхом його перерахування на поточний рахунок продавця для оплати за автотранспортний засіб може здійснюватися виключно через кредитний рахунок [NUMBER], на який банк спочатку повинен зарахувати кредитні кошти в розмірі 93 000,00 грн., після чого на підставі відписаного позичальником розрахункового документу у вигляді платіжного доручення або доручення на договірне списання, переказати кредитні кошти на поточний рахунок продавця, тобто суперечить п.1.1. кредитного договору. Позивач не надав доказів на підтвердження надання відповідачу кредитних коштів, передбачених п.1.3., 3.1.3. кредитного договору, не надано жодного документу на підтвердження того за рахунок яких коштів транспортний засіб було зареєстровано і поставлено на облік в МРЄВ ДАІ, хоча згідно з п.1.2 договору застави транспортного засобу № К-А-220315694/1 від 14.01.2008 року він передав в заставу банку, придбаний за кредитні кошти транспортний засіб з реєстраційним номером [NUMBER], тобто зареєстрований і поставлений на облік в МРЄВ ДАЇ. Крім того, заявив клопотання про застосування позовної давності в один рік щодо стягнення неустойки відносно заборгованості яка виникла раніше 06 березня 2009 року та, посилаючись на ухвали ВСУ, просив застосувати позовну давність і до основного зобов'язання, строк сплати по якому становить понад три роки на час звернення з даним позовом до суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON], повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з'явилися, причини неявки не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд встановив наступне. 14 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, і відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № К-А-220315694. Згідно з даним договором Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 93 000,00 (дев'яносто трьох тисяч) гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00 % річних, строком до 13 січня 2013 року. Відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору, тарифів банку, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення позичальника, для здійснення оплати за автотранспортний засіб марки ЗАЗ TF69YO Lanos, легковий седан, 2007 року випуску за договором купівлі-продажу № 03 від 12 січня 2008 року укладеному між позичальником та продавцем транспортного засобу. Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обслуговування визначені в додатку № 1-3 до цього договору, що є невід'ємною його частиною. Згідно з п.2.3. цього договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором або невиконання чи неналежне виконання позичальником будь-яких зобов'язань за договором застави транспортного засобу. Пунктом 3.1.2 кредитного договору банк зобов'язаний відкрити позичальнику в філії-Пролетарське відділення № 5404 Ощадбанк м. Донецька кредитний рахунок [NUMBER] для надання кредиту та обліку заборгованості за кредитом та рахунок [NUMBER] у філії-Пролетарське відділення № 5404 Ощадбанк м. Донецька для нарахування та обліку нарахованих процентів за кредитом відповідно до правил, що діють у банку. Із п.3.1.3. кредитного договору вбачається, що здійснити видачу кредиту шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця, на підставі платіжного доручення позичальника на цілі, передбачені п.1.3 цього договору. Згідно з п.5.2 цього договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,1 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Пунктом 5.3 цього договору передбачено, що у разі документального підтвердження використання позичальником кредиту не за цільовим призначенням, позичальник повинен сплатити на користь банку штраф в розмірі 5 % від суми кредиту, використаного не за цільовим призначенням обумовленим цим договором. 30 грудня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" і відповідачем [PERSON] укладена додаткова угода до кредитного договору № К-А-220315694 від 14 січня 2008 року, якою внесені зміни до графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно з п.3.3.4 додаткової угоди до кредитного договору, позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1 841,00 грн., при цьому загальна сума зобов'язання не змінилася. Крім того, із копії договору поруки № К-А-220315694/1 від 14 січня 2008 р. укладеним між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] вбачається, що [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором № К-А-220315694 від 14 січня 2008 року в сумі 93 000,00 грн., відсоткам та пені, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Як вбачається з договору поруки № К-А-220315694/2 від 30 грудня 2008 укладеного між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON], [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором № К-А-220315694 від 14 січня 2008 року в сумі 93 034,55 грн., відсоткам та пені, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Із копії графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом вбачається, що [PERSON] повинен був сплачувати щомісячно з 1-го по 25-е число кожного місяця частину кредиту у розмірі 1 841,00 грн, остання дата платежу - 13.01.2013 року. Позивач звертався з письмовою вимогою до відповідача [PERSON] про усунення порушень умов кредитного договору, що підтверджено копією претензії № 5258 від 27 листопада 2009 року та копією поштового повідомлення про отримання [PERSON] цієї претензії. У зв'язку з укладанням договору кредиту № К-А-220315694 від 14 січня 2008 та додаткової угоди до цього договору від 30 грудня 2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є ПАТ " Державний ощадний банк України ", і [PERSON] виникли кредитні правовідносини, зобов'язання по яких необхідно виконувати відповідно до положень ЦК України. Згідно з копією розпорядження від 14 січня 2008 року Банк відкрив на імя позичальника [PERSON] кредитний рахунок [NUMBER]. Того ж дня, 14 січня 2008 року 93 000,00 гривень перераховані позивачем на рахунок ФОП [PERSON] за автомобіль марки «ЗАЗ TF69YO», що підтверджено копіями заяви [PERSON] від 14 січня 2008 року та меморіального ордеру № - 29430 від 14 січня 2008 року. Таким чином позивач узяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, виплатив позичальнику суму кредиту. Із копій розрахунку по особовому рахунку [NUMBER] вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 01.02.2012 року складає: - 92 034,55 грн. - прострочений залишок за кредитом; - 52 757,55 грн. - прострочені відсотки за кредитом; - 39 287,71 грн. - пеня. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно зі ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно зі ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Спеціальна позовна давність до вимог про стягнення процентів нормами цивільного права не передбачена, тому до таких вимог застосовується загальна позовна давність. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплинула. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, за правилами частини першої статті 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. Умова про збільшення позовної давності вміщена в укладеному сторонами договорі кредиту № К-А-220315694 від 14 січня 2008, а саме у п. 7.7., згідно з яким сторони домовилися про збільшення строків позовної давності до 3-х років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі пені тощо). Таким чином доводи представника відповідача щодо необхідності застосування строку спеціальної позовної давності до пені необґрунтовані, а тому суд у цьому клопотанні відмовляє. Що стосується клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до основного зобов'язання за кредитним договором, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 252 ЦК України та п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Сторони встановили як строк дії договору - до повного виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань (п. 9.1), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 13 січня 2013 року. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судові палати у цивільних і господарських справах Верховного Суду України в своєї Постанові від 06.11.2013 року дійшли висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені в силу ст.60 ЦПК України докази, суд визнає, що відповідачі в однобічному порядку не виконують покладені на них умовами кредитного договору та договорів поруки зобов'язання по поверненню кредиту у сумі 92 034,55 грн., та оплаті за користування грошима у сумі 52 757,55 грн. Проте, суд вважає можливим застосувати за клопотанням відповідача позовну давність щодо заборгованості по кредитним коштам та процентам за користування кредитом, яка виникла до 06 березня 2009 року, що становитиме, з урахуванням сплачених коштів, згідно з поданим позивачем розрахунком 2726 гривень 62 коп. (12306,29грн. (сума до сплати) - 9579,67грн. (сума сплачена відповідачем до 06.03.2009)). Таким чином позов публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню у розмірі 181 353 гривні 19 копійок (184079,81грн. - 2726,62 грн.) Позивачем документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 813 гривень 53 копійки (1% від задоволених позовних вимог), які у відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial