Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач - ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані наступним. 01 квітня 2011 року ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BLaЖГА00023685. Відповідно до умов зазначеного договору банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 6 000,00 грн., шляхом відкриття поточного рахунку № 2625450010/040000063132 та встановлення відкличної не відновлювальної кредитної ліні, а відповідач зобов'язалася повернути кредитні кошти та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції. За користування кредитними коштами встановлена плата у розмірі 15,00% річних. Кредитні кошти надані строком до 01.04.2014 року. Цільове використання кредитних коштів - поточні потреби. За управління кредитом встановлюється плата у розмірі 1,75% від суми кредиту. Позивач свої зобов'язання за умовами договору виконав повному обсязі, відкривши відповідачу поточний рахунок № 2625450010/040000063132 та встановивши відкличну не відновлювальну кредитну лінію на суму 6 000,00 грн. Проте, відповідач умови вище зазначеного договору не виконала, надані в кредит грошові кошти не повернула. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору . Згідно з п. 3 Спеціальної частини Договору процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15,00% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом в розмірі 1,75% від суми Кредиту, відповідно до п. 4 Спеціальної частини Договору. Згідно із п. 2.5.2. Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідач зазначені умови договору також не виконала. Внаслідок порушення умов договору виникла прострочена заборгованість. Згідно пункту 4.3. Договору, у випадку прострочення Позичальником сплати за Графіком, банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору. У випадку невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п 3.3.3. Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за Договором перевищило 10 (десять) календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини - 25,00 % від суми Кредиту. Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20 серпня 2015 року становить 10 048,06 грн., з яких: - прострочена до повернення сума Кредиту - 1 622,35 грн.; - прострочені проценти за користування Кредитом - 338,23 грн.; - прострочена комісія за управління Кредитом - 576,84 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 7 510,64 грн.; - штраф за несвоєчасне погашення кредитів - 0,00 грн. Оскільки відповідач не сплатив наявну заборгованість на вимогу позивача, позивач просить стягнути її з відповідача на його користь в судовому порядку. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, направивши до суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відстність, задовольнивши позов з наведених вище підстав, у випадку неявки відповідача не заперечував протии заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявними у справі доказами, письмових заперечень до суду не направила, причин своєї неявки суду не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 квітня 2011 року ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BLaЖГА00023685 (а.с. 5-9). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 256, 527, 530, ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання в повному обсязі, що підтверджується доданою до позовної заяви випискою по рахунку (а.с. 12-15). Докази належного виконання умов договору відповідачем у справі відсутні. Згідно наданих позивачем доказів, відповідачем допущено построчення повернення тіла кредиту, процентів за його користування, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Відповідно до пункту 4.3. Договору, у випадку прострочення позичальником сплати за Графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання (ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору). У випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п 3.3.3. Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за Договором перевищило 10 (десять) календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини - 25,00 % від суми Кредиту. Станом на 20 серпня 2015 року, згідно наданого позивачем суду розрахунку, заборгованість відповідача становить 10 048,06 грн., з яких: - прострочена до повернення сума Кредиту - 1 622,35 грн.; - прострочені проценти за користування Кредитом - 338,23 грн.; - прострочена комісія за управління Кредитом - 576,84 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 7 510,64 грн.; - штраф за несвоєчасне погашення кредитів - 0,00 грн. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог банка про стягнення простроченої до повернення суми кредиту, прострочених процентів та комісії за управління кредитом, яка прямо передбачена умовами договору в розмірах, зазначених позивачем. Однак, вимога про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, розмір пені, що нарахована позивачем за прострочення сплати тіла кредиту і процентів згідно розрахунку позивача становить 7 510,64 грн., при цьому, прострочена до повернення сума кредиту - 1 622,35 грн. і прострочених процентів за користування кредитом - 338,23 грн. Отже, сума неустойки (пені) значно перевищує цей розмір. Суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає доцільним зменшити розмір неустойки (пені) за порушення умов кредитного договору, привівши розмір пені до розміру простроченої до повернення суми кредиту - 1 622,35 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач на користь якого ухвалено рішення звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved