Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 12.09.2011 року в розмірі 117000,00 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та судовий збір в сумі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з"явився по невідомим суду причинам, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відзиву не подав. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Так, судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав Заяву № б/н від 12.09.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 Договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ст. ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов'язань по поверненню кредитних коштів позивачу. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість - 117000,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4929,47 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 112070,53 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved