Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного підприємства "Облбібколектор", Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", в якому просить стягнути з відповідачів в межах їх правової відповідальності, включаючи страхове відшкодування страховика: 99383,25 грн. завданої матеріальної шкоди (збитків), 2 000, 00 грн. моральної шкоди, 750, 00 грн. витрат на проведення оцінки вартості таких збитків. 17.01.2017 року представник позивача уточнив позовні вимоги та просить стягнути: з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" 50 000, 00 грн. страхового відшкодування за завдану шкоду; з Приватного підприємства "Облбібколектор" 49 383,25 грн. завданої шкоди, 2000,00 грн. моральної шкоди та 750,00 грн. витрат на проведення оцінки вартості збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06 травня 2016 року близько 16 год. 00 хв. за кермом власного автомобіля TOYOTA HIGHLANDER номерний знак [NUMBER], на розі вулиць Гоголівської та Мануїльського в м. Житомирі, розпочав рух на зелений сигнал світлофора та на перехресті одержав сильний правий удар легковим автомобілем RENAULT LODGY, номерний знак [NUMBER], що рухався на червоний сигнал світлофора. За кермом вказаного автомобіля перебував відповідач [PERSON] Позивач вважає, що внаслідок порушення правил дорожнього руху [PERSON], йому було завдано матеріальну шкоду. Також вказав, що згідно звіту про оцінку №1572 від 13 травня 2016 року, сума заподіяного внаслідок ДТП збитку становить 99 383,25 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ПП "Облбібколектор" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, натомість направив до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позовних вимог до ТДВ «СТ «Домінанта» відмовити в повному обсязі (а.с.161-162). Будь-яких заяв, клопотань зі сторони відповідача [PERSON] та представника відповідача ПП "Облбібколектор" на адресу Корольовського районного суду м. Житомира не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.2015 року між ТДВ "СТ «Домінанта» та ПП «Облбібколектор» укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4647694, забезпечений транспортний засіб «RENAULT», д/н [NUMBER] (а.с. 92). Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №930784 від 06.05.2016 року встановлено, що [PERSON] 06 травня 2016 р., о 16 год. 20 хв., в м. Житомирі, по вул. Гоголівській, керуючи автомобілем «Renault» держ. номер [NUMBER], виїхав на регульоване перехрестя з вул. Мануільського, на заборонений червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Highlander» держ. номер [NUMBER], який рухався по вул. Мануільського на зелений сигнал світлофора. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.142). Дані обставини також встановлені постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 вересня 2016 року, якою провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито, в зв'язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.110). Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Як зазначає представник ТДВ «СТ «Домінанта» Боярська Г. в своїх запереченнях на позовну заяву , 11.05.2016 року до ТДВ «СТ «Домінанта» звернувся [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.161). Відповідно до Звіту №1572 від 13.05.2016 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota Highlander» держ. номер [NUMBER] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 73 698,39 грн. (а.с.8). Також, суд зазначає, що відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4647694, максимальна сума страхового відшкодування, яка може бути сплачена за шкоду заподіяну майну (ліміт відповідальності) складає 50 000, 00 грн. (а.с.92). Платіжним дорученням №2859 від 20.01.2017 року ТДВ «СТ «Домінанта» перераховано [PERSON] страхове відшкодування в сумі 50 000,00 грн., платіжним дорученням №2860 від 20.01.2017 року - 3 367,53 грн., загальна сума сплаченого відшкодування складає 53 367,53 грн. з урахуванням пені (а.с.163-164). Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки, ТДВ «СТ «Домінанта» виплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., в строки і в порядку передбаченому Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог до ТДВ «СТ «Домінанта» слід відмовити. Щодо позовних вимог стосовно стягнення з Приватного підприємства "Облбібколектор" завданої шкоди суд вважає за необхідне зазначити. Як зазначалося вище, статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Пленум Верховного суду України у постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року зі змінами роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Більше того, при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню лише тоді, коли шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого (абз. 1, 2 п. 2 постанови). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (абз. 2, 3 п. 4 постанови). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим роботодавцем в регресному порядку. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №930784 від 06.05.2016 року автомобіль «Renault Lodgy» держ. номер [NUMBER] на праві власності належить ПП «Облбібколектор». Також, даним протоколом було зазначено місце роботи особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності [PERSON] - ПП «Облбібколектор» (а.с.24). Як вбачається з письмових поясненнях [PERSON] від 06.05.2016 року останній вказує про те, що він працює директором ПП «Облбібколектор» (а.с. 27). Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №91238055 від 11.05.2016 року підтверджується той факт, що автомобіль «Renault Lodgy» держ. номер [NUMBER] належить на праві власності ПП "Облбібколектор" (а.с.5). Крім того, згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, Приватне Підприємство «Облбібколектор» є юридичною особою, а директором його є [PERSON] (а.с.39-41). Згідно звіту про оцінку №1572 від 13 травня 2016 року, сума заподіяного внаслідок ДТП збитку становить 99 383,25 грн. (а.с.117-125). Враховуючи те, що ТДВ «СТ «Домінанта» виплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., а також те, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з власником транспортного засобу та займає посаду його керівника, тому позовні вимоги про стягнення з ПП «Облбібколектор» шкоди в розмірі 49 383,25 грн. (99 383,25 грн. - 50 000,00 грн. = 49 383,25 грн.) підлягають до задоволення. Також, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати за проведення оцінки вартості збитків в сумі 750,00 грн., що підтверджується копією квитанції №1572 від 13.05.2016 року (а.с.11). Щодо позовних вимог стосовно стягнення з ПП «Облбібколектор» в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивач вказує, що моральна шкода виражається в переживаннях і відчуттях зниженого соціального статусу внаслідок почуття безпорадності, невдоволення через відмову страховика відшкодовувати збитки, вимушеним обмеженням життєвих зв'язків, втрати можливості тривалий час пересуватися на справному автомобілі і необхідністю захищати свої права в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з ПП «Облбібколектор» моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. Питання судових витрат суд вирішуєу в порядку положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial