Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - Янцо Олеся Костянтинівна звернулася до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації до відповідача [PERSON] , за яким просить суд стягнути з останньої на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 22679,94 грн. та судові витрати у розмірі 1921 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № AM. 096358, предметом якого є страхування автомобіля «RENAULT Megane», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 06.04.2016 року у м. Ужгород, вул. Підгірна трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «RENAULT Megane», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «VOLKSWAGEN Jetta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2016 в справі №308/3800/16-п Відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. До Позивача звернувся Потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту №UA2016040600041/L01/01 від 05.05.2016 та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 22679,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням №41973 від 06 травня 2016. Представник позивача зазначає, що на адресу [PERSON] було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначену вимогу було повністю проігноровано та жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку з боку Відповідача не було здійснено. Станом на 05.04.2019 суму страхового відшкодування Відповідачем не погашено. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст.\~280-282\~ЦПК України не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано. Відповідно до ч. 2\~ст.\~43\~ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до\~ст.\~280\~ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у справі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № AM. 096358, предметом якого є страхування автомобіля «RENAULT Megane», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 06.04.2016 року у м. Ужгород, вул. Підгірна трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «RENAULT Megane», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «VOLKSWAGEN Jetta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2016 в справі №308/3800/16-п Відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд вважає доведеним наявність вини відповідача у виникненні вказаної вище ДТП. До позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту №UA2016040600041/L01/01 від 05.05.2016 та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 22679,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням №41973 від 06 травня 2016. За таких обставин сума збитків, які невідшкодовані, становить 22679,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.\~2\~ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи). На підставі п. 1 ч. 1 ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто після сплати страхового відшкодування до страховика за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги до винної особи про відшкодування збитків. Відповідно до п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», в рахунок відшкодування матеріальної шкоди відповідач повинна сплатити на користь позивача страхове відшкодування в сумі 22679,94 грн. На адресу [PERSON] було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Станом на 05.04.2019 суму страхового відшкодування відповідачем не погашено. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.\~129\~Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved