Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

21 липня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання договору та зобов`язання Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення по [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 26 вересня 2018 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 вересня 2018 р. вона відключила свою квартиру від внутрішньо - будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання на підставі рішення виконкому Світловодської міської ради № 372 від 10.07.2018 р. про надання їй на це дозволу при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. Вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою припинити нараховувати плату за послуги централізованого опалення з підстав того, що вона не отримує їх послуги, проте відповідач продовжує здійснювати таке нарахування. Ухвалою судді від 22 липня 2020 р. відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі. 04 серпня 2020 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав його необгрунтованості, оскільки розірвання договору з позивачем можливо лише за певних умов та дотримання положень Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Також представник відповідача посилається на те, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 р. скасовано рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області № 372 від 10 липня 2018 р про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення квартири позивача. У зв"язку з чим, вважає, що позивач незаконно від"єднав свою квартиру від мережі теплопостачання, тому нарахування плати за вказані комунальні послуги відповідач здійнює на законних підставах. Зауважує, що позивач обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки нарахування плати за послуги з теплопостачання не породжує для нього жодних наслідків. (а.с. 30-37) Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку [ADDRESS] . 21 вересня 2017 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» ( Виконавець) та [PERSON] (Споживач) , як власником квартири [ADDRESS] , укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з умовами якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а Споживач - своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах , передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 29 Договору, він укладений строком на 5 років та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. П. 30 Договору передбачено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил. (а.с. 6, 7) 10 липня 2018 року виконавчий комітет Світловодської міської ради рішенням надав [PERSON] дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення.(а.с. 5) Архітектором [PERSON] ФОП [PERSON] на замовлення позивача розроблено Робочий проект за замовленням № ЕО.0016 «Реконструкція системи централізованого опалення квартири [ADDRESS] », де визначено наявність технічної можливості встановлення індивідуального опалення в помешканні позивача. (а.с.9-15) 28 серпня 2018 року представником власника будинку, представником монтажної організації, власником квартири складено Акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, яким підтверджено відключення квартири [ADDRESS] від централізованого опалення. Даний акт затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП , протокол № 8 від 26 вересня 2018 року. (а.с. 16) 01 жовтня 2018 року, 10 квітня 2020 року позивач зверталась з письмовими заявами до СП ТОВ «Світловодськпобут», у яких повідомляла про відключення її квартири від централізованого опалення, дострокового розірвання договору та порушувала питання про закриття її особового рахунку та припинення нарахування з цих підстав плати за послуги з централізованого опалення. (а.с. 17,19) Листом від 11 жовтня 2018 року № 1015 відповідач повідомив позивача про неможливість задоволення його заяви в зв`язку з тим, що реалізація споживачами права на відмову від послуг ЦО і ГВП можлива лише шляхом відключення окремих житлових будинків, а не окремих приміщень у будинку, а рішення міжвідомчої комісії про надання дозволу про відключення квартири від централізованого опалення є неправомірним. (а.с. 18) З довідок відповідача встановлено, що станом на 01.08.2018 р., на час відключення від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, заборгованість у позивача перед відповідачем відсутня, а станом на 01.05.2020 р. заборгованість складає 11 096 грн. Дана обставина свідчить про те, що відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію. (а.с. 21,22) Вирішуючи порушений спір, суд зазначає наступне. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі по тексту - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Ч. 6 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. П. 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. ( п.2.1) Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. ( п.2.2.3) При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1) Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5) По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.( п. 2.6) Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7) Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради з заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної їй квартири, реалізувавши власне право, надане їй ст. 1 Закону України «Про звернення громадян». Таке право, до речі, не обмежує і Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП, оскільки воно витікає з п. 2.2.3 цього Порядку та визначає особливий розгляд такого звернення. В той же час, Міжвідомча комісія виконавчого комітету Світловодської міської ради як спеціально створений орган, уповноважений вирішувати питання щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП прийняла заяву позивача до розгляду та, використовуючи власні повноваження, вирішила її по суті, надавши останній дозвіл на відключення її квартири від мереж ЦО і ГВП, а в подальшому, по закінченню відповідних робіт, затвердила Акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП згідно п. 2.6 вищезазначеного Порядку та створила умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов Договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому у п. 30 Договору закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил.(а.с. 7) А ч. 2 ст. 653 ЦК України наголошує, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. При цьому суд зауважує, що право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у позивача виникло з часу затвердження 26 вересня 2018 року Міжвідомчою комісією Акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, відтак і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення. Відповідачем надано копію рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 р., яким скасовано рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області № 372 від 10 липня 2018 р. про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Постанова суду набрала чинності 30 жовтня 2018 р. Згідно з п. 10.2 постанови Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 N 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" (Постанова N 7) визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. При цьому суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним. Також, суд враховує, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 28 лютого 2017 року у справі № 21-3829а16. Виходячи з того, що відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, тому таке відключення не може вважатись самовільним. Таким чином, судом встановлено правомірність відключення квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення. З огляду на викладене, судом встановлено факт припинення користування позивачем послугами відповідача з часу затвердження постійно діючою Міжвідомчою комісією виконкому Світловодської міської ради Акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 26 вересня 2018 та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення. Встановлена судом обставина є підставою для задоволення позовної вимоги щодо розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладеного 21.09.2017 між позивачем та відоповідачем. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідач порушує права позивача шляхом незаконного нарахування плати за послуги з теплопостачання з 26 вересня 2018 року, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині зобов"язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири також підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача.

Outcome: approved