Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У своєму позові просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] 603514 грн. 01 коп., з яких: 448314 грн. 28 коп. сума основного боргу, 31250 грн. 65 коп. збитки, 77230 грн. 58 коп. штраф, 1676 грн. 25 коп. пені, 6152 грн. 21 коп. 3% річних, 38890 грн. 04 коп. інфляційні витрати. Звернути стягнення на транспортний засіб марки Volkswagen модель T5GP Kasten номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], об'єм двигуна 1984 куб.см.шляхом його вилучення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" та подальшого продажу його з публічних торгів на умовах визначених у договорі застави транспортного засобу № 50007923 від 15 квітня 2013 року. Стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] 3654 грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 10 квітня 2013 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50007923, за умовами якого останньому були надані кредитні кошти. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ТОВ "Порше Мобіліті" та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 50007928 від 15 квітня 2013 року. Крім того, з метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором [PERSON] виступила поручителем останнього перед ТОВ "Порше Мобіліті". В зв'язку із невиконанням відповідачами своїх зобов'язань за вищевказаними договорами, виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку, в заявлений ним спосіб. Під час розгляду справи в суді ТОВ "Порше Мобіліті" неодноразово змінювало позовні вимоги і згідно останньої заяви просило стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] 1197949 грн. 57 коп. з яких: 656244 грн. 62 коп. основного боргу, 49024 грн. 85 коп. збитків, 77230 грн. 58 коп. штрафу, 5727 грн. 42 коп. пені, 34138 грн. 82 коп. 3% річних, 375583 грн. 28 коп. інфляційних втрат ( т.2, а.с. 151-165). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року за заявою ТОВ "Порше Мобіліті" позов останнього в частині звернення стягнення на майно залишено без розгляду. У зустрічному позові [PERSON] до ТОВ "Порше Мобіліті", [PERSON] про визнання поруки припиненою, позивач просить визнати поруку за кредитним договором № 50007923 від 10 квітня 2013 року припиненою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що строк пред'явлення ТОВ "Порше Мобіліті" до неї вимоги як до поручителя за вищевказаним кредитним договором сплив. За наведених обставин просить задовольнити позов в заявлений нею спосіб. У зустрічному позові [PERSON] до ТОВ "Порше Мобіліті", третя особа: [PERSON] про захист прав споживачів, визнання кредитного договору частково недійсним, позивач просить визнати частково недійсними умови кредитного договору № 50007923 від 10 квітня 2013 року з усіма додатками та графік погашення кредиту у частині здійснення розрахунку сум договору з посиланням на еквівалент в доларах США. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оспорюваний правочин укладено за дії заборони надання споживчих кредитів в іноземній валюті, а тому вважає що умови вищевказаного кредитного договору про визначення валюти платежу за обмінним курсом в еквіваленті до долара США суперечить ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів". За наведених обставин просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. В судовому засіданні представник ТОВ "Порше Мобіліті" первісний позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Проти зустрічних позовів заперечив просив відмовити у їх задоволенні. Представник [PERSON] проти первісного позову заперечив просив відмовити у його задоволенні, зустрічні позови підтримав просив задовольнити. Представник [PERSON] проти первісного позову заперечив просив відмовити у його задоволенні, зустрічні позови підтримав просив задовольнити. Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовів слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 квітня 2013 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50007923, за умовами якого останньому були надані кредитні кошти (т. І, а.с. 18-26). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між ТОВ "Порше Мобіліті" та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 50007928 від 15 квітня 2013 року (т. І. а.с. 32-35). Крім того, з метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором [PERSON] виступила поручителем останнього перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (т. І, а.с. 18). У зв'язку із невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за вищевказаними договорами, виникла заборгованість, яка станом на 29 грудня 2014 року складає 1197949 грн. 57 коп. з яких: 656244 грн. 62 коп. основного боргу, 49024 грн. 85 коп. збитків, 77230 грн. 58 коп. штрафу, 5727 грн. 42 коп. пені, 34138 грн. 82 коп. 3% річних, 375583 грн. 28 коп. інфляційних втрат. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Разом з цим, Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" не надано належного обґрунтування та доказів на підтвердження заборгованості в сумі 49024 грн. 85 коп. збитків, 375583 грн. 28 коп. інфляційних втрат та 77 230, 58 грн. штрафу. Норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Відповідно, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня. Оскільки в кредитному договорі № 50007923 від 10.04.2014 зобов'язання позичальника щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом були визначені в еквіваленті до іноземної валюти - долара США, а відтак відсутні підстави для стягнення інфляційної складової за прострочення сплати позичальником кредиту в розмірі 375 583, 28 грн. Крім того, відсутні правові підстави до стягнення з відповідачів штрафу в сумі 77 230, 58 грн. за несвоєчасне повернення кредиту, передбаченого умовами договору, оскільки за порушення умов виконання договірних зобов'язань позивач просить стягнути з боржників пеню, в той час як покладення на особу додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, буде свідчити про порушення положень ст. 61 Конституції України й притягнення особи двічі до відповідальності за одне і те саме правопорушення. Щодо стягнення збитків в розмірі 49 024,85 грн. на підставі п. 8.5, то даний пункт договору містить узагальнюючі висновки, носить неконкретний характер. Відповідно до матеріалів справи, в суму збитків позивачем включено витрати, понесені ним за надані товариству юридичні послуги, в той час як згідно ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу віднесено до судових витрат. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення кредитної заборгованості, відповідачами суду не надано. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачами порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, то суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню в межах суми 696 110 грн. 86 коп. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до ТОВ "Порше Мобіліті", [PERSON] про визнання поруки припиненою, то суд вважає, що цей позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Обґрунтовуючи заявлені вимоги [PERSON] посилається на те, що оскільки протягом визначеного законом строку з моменту порушення основним боржником кредитного зобов'язання кредитор не пред'явив вимоги до нього як поручителя, договір поруки є припиненим згідно правил ч.4 ст. 559 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Отже, висновок [PERSON] про те, що обрахування передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку має здійснюватися від дня настання строку виконання основного зобов'язання в даному випадку, є помилковим. Таким чином, оскільки відповідно до умов кредитного договору № 50007923 від 10 квітня 2013 року [PERSON] зобов'язаний повернути кредитні кошти до 10 квітня 2018 року (60 місяців), то твердження [PERSON] про наявність підстав для застосування положень ч.4 ст. 559 ЦК України є передчасним. Не підлягає задоволенню і зустрічний позов [PERSON] до ТОВ "Порше Мобіліті", третя особа [PERSON] про захист прав споживачів, визнання кредитного договору частково недійсним. Так, відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Надані суду документи свідчать про те, що 10 квітня 2013 року при укладенні кредитного договору № 50007923 позивача було проінформовано про всі істотні умови договору, про спосіб та терміни погашення кредиту, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів, умови дострокового розірвання договору тощо, що підтверджується підписом відповідача на кредитному договорі. Таким чином, позивач був вільним в своєму виборі щодо укладення або не укладення вищевказаного кредитного договору на умовах визначених цим договором. Аналізуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що первісний позов ТОВ "Порше Мобіліті" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ТОВ "Порше Мобіліті", [PERSON] про визнання поруки припиненою та у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ТОВ "Порше Мобіліті", третя особа [PERSON] про захист прав споживачів, визнання кредитного договору частково недійсним - слід відмовити. Враховуючи, що первісний позов підлягає задоволенню, з відповідачів, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 3654 грн. 00 коп. у відшкодування витрат з оплати судового збору, в рівних долях. На підставі викладеного та

Outcome: partial