Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 18.08.1973 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який був розірваний 18.12.1995 року рішенням суду. 11.03.2016 року [PERSON], який постійно проживав в [INFO] Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації, помер. В період шлюбу, 12.10.1981 року [PERSON] була виділена кооперативна двокімнатна квартира [ADDRESS], в яку вона разом з сином та померлим вселилися та прописалися в ній. 07.08.1992 року [PERSON] виписався з вказаної квартири, а позивачка у ній проживаю постійно по теперішній час, При цьому, пайовий внесок за спірну квартиру був виплачений ЖБК «Жовтневий-138» в повному обсязі, однак правовстановлюючі документи на спірну квартиру за життя [PERSON] не отримав і право власності в БТІ в установленому законом порядку не зареєстрував. На підставі викладеного та того, що у позивачки виникло право спільної сумісної власності подружжя на вказану квартиру, як придбаної в період шлюбу, позивачка просить визнати за нею право власності на її ? частину. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, надали суду заяви з проханням про розгляд справи за їх відсутності та задоволенням позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ «Житло-22» в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, залишивши питання про вирішення позову на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, на заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м Маріуполя від 18.12.1995 року шлюб, укладений 18.08.1973 року між [PERSON] та [PERSON], був розірваний, про що 01.11.1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя було видане свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-НО №111252. Згідно ордера № 1588 серії КО від 12.10.1981 року, виданого на підставі рішення виконкому Жданівської міської Ради народних депутатів №382 від 19.08.1981 року, [PERSON], як члену житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-138», на сім'ю з трьох осіб: [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), була виділена кооперативна двокімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ТОВ «Житло-22» за № 48 від 18.07.2016 року станом на 29.01.1992 року пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] був виплачений в повному обсязі. Відповідно до довідки МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» за № 2535 від 10.08.2016 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. 10.08.2016 року МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] в м Маріуполі, загальною площею 46,1 м2, житловою площею - 27,6 м2 на ім'я [PERSON] У відповідності до свідоцтва про смерть серія І-ПК № 555158, виданого 17.03.2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Надимського району служби реєстрації актів цивільного стану Ямало-Ненецького автономного округу пгт.Пангоди РФ, актовий запис №2, 11.03.2016 року помер [PERSON]. Згідно особового рахунку № 1261 від 18.07.2016 року, виданого ТОВ «Житло-22», у квартирі [ADDRESS] на теперішній час зареєстрована з 15.12.1981 року [PERSON] Вирішуючи даний позов по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.15 Закону України "Про власність" від 07.02.1991, № 697-ХП, який був чинним на момент внесення останнього пайового внеску, «член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно». Згідно ст. 384 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування» у разі викупу квартири член житлового кооперативу стає її власником, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира. Як роз'яснює в своїй постанові від 07.02.2014р. за № 5 Пленум ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю - стаття 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про кооперацію", стаття 384 ЦК України. Таким чином, право власності на квартиру [ADDRESS], у відповідності до ч.1 ст.15 ЗУ «Про власність», виникло у [PERSON] з моменту повного внесення пайового внеску за вказану квартиру. Згідно зі ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя; майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1.,3 ст.368, ч.1 ст.369 та ч.1-2 ст.370 ЦК України спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, враховуючи, що квартира [ADDRESS] була придбана за час шлюбу [PERSON] та [PERSON], тому перебувала у спільній сумісній власності останніх, тож частка кожного з них у праві власності на неї складає ?. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до твердого переконання, що в судовому засіданні доведено обставини, якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги, та встановлена правомірність набуття позивачкою права власності на ? частину квартири [ADDRESS].

Outcome: approved