Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

01.09.2015 року позивач ТОВ "М.С.Л." звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] суму боргу, що виникла внаслідок неповернення коштів від реалізації лотерейних білетів за цивільно-правовим договором № 412 від 01.12.2012 року у розмірі 3 869,54 грн., та стягнути судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 01.12.2012 року між сторонами було укладено цивільно-правовий договір про розповсюдження державних лотерей № 412. Однак, у звязку із непогашенням відповідачем заборгованості від реалізації лотерей, позивач змушений звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача ТОВ "М.С.Л." [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, при цьому надав письмові пояснення на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у ході розгляду справи позовні вимоги не визнавала, до судового засідання 05.07.2016 року не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надала письмові заперечення та заяву про розгляд справи за її відсутності у звязку із похилим віком та незадовільним станом здоров'я. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01.12.2012 року між оператором державних лотерей ТОВ "М.С.Л." та [PERSON] було укладено цивільно-правовий договір про розповсюдження державних лотерей № 412 /а.с. 30-42/, за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання від імені Оператора розповсюджувати білети державних лотерей Оператора, приймати ставки в лотереї від гравців при суворому дотриманні принципу добровільності та за ціною, вказаною, Оператором, укладаючи з гравцями відповідні правочини від імені Оператора шляхом передачі їм лотерейних білетів. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З відомості розповсюджувача акт звірки [PERSON] /а.с. 43-44/ вбачається, що за період з 01.12.2012 року по 27.07.2015 року, відповідачем отримано 16\~774 штук лотерейних білетів на суму 96\~277,00 грн., реалізовано 76\~493 штуки на суму 741\~807,00 грн., та повернуто 775 штук на суму 3\~875,00 грн., а також була здійснена реалізація лотерейних білетів термінального типу у кількості 58\~944 штук /76 493- (16\~774-775)/. З коштів, отриманих від реалізації лотерейних білетів відповідач здійснила виплату виграшів на торговій точці у розмірі 384\~171,00 грн. У звязку із чим, позивачу належна до сплати сума у розмірі 357\~636,00 грн. /741\~807,00 грн. - 384\~171,00 грн./, проте відповідач сплатила позивачу лише 353\~776,46 грн., тобто відповідачем неповернуті кошти у розмірі 3\~869,54 грн. /357\~636,00 грн. - 353\~776,46 грн./. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 57 ЦПК України, суд вважає, що відомість розповсюджувача акт звірки [PERSON] /а.с. 43-44/ є належним доказом існування заборгованості відповідача перед відповідачем, у звязку із чим, доводи сторони відповідача про неналежність та недопустимість доказів у цій частині не заслуговують на увагу. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому, суд зазначає, що відповідачем на виконання положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано власного розрахунку, або доказів щодо відсутності існування заборгованості та повного розрахунку із позивачем за цивільно-правовим договором про розповсюдження державних лотерей № 412 від 01.12.2012 року. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Матеріали справи містять також договір про реструктуризацію заборгованості, який укладений між оператором державних лотерей ТОВ "М.С.Л." та [PERSON] 23.05.2014 року, предметом якого є розстрочка сплати відповідачем заборгованості у розмірі 4\~588,39 грн., що виникла протягом 2014 року за період розповсюдження відповідачем державних лотерей МЛС, згідно з укладеним між МСЛ та відповідачем цивільного-правовим договором про розповсюдження державних лотерей, а відповідач зобовязується протягом чотирьох місяців здійснювати погашення зазначеної суми. Суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача щодо недійсності договору про реструктуризацію заборгованості від 23.05.2014 року у зв'язку із відсутністю вільного волевиявлення на його укладання та наявністю помилки при його укладанні, оскільки на даний час вказаний договір про реструктуризацію заборгованості від 23.05.2014 року є дійсним та відповідачем не заявлено вимог про визнання вказаного договору недійсним. Та напроти, наявність вказаного договору від 23.05.2014 року свідчить про обізнаність та визнання відповідачем наявної заборгованості перед позивачем, у зв'язку із чим суд також критично ставиться до заперечень сторони відповідача у частині непредявлення позивачем вимоги у порядку ст. 530 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "М.С.Л." підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані.

Outcome: approved