Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" суму страхового відшкодування у розмірі 56 845 грн. 77 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп., обґрунтовуючи позов наступним. 03 червня 2016 року о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Героїв Космосу, буд. 19 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням водія [PERSON], та транспортного засобу Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 93479138. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер [NUMBER], який на момент ДТП був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" відповідно до Договору добровільного страхування № 28-0199-0157/12/0417 від 20 липня 2012 року. 06 червня 2016 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" отримало заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов Договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група на вимогу виконання умов договору добровільного страхування № 28-0199-0157/12/0417 від 20 липня 2012 року, на підставі рахунку № 2016010099/1 від 07 червня 2016 року, страхового акту № СТОКА-3012 від 13 червня 2016 року та розрахунку до нього, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 56 845 грн. 77 коп., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №10809 від 13 червня 2016 року. Постановою Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/8423/16 від 22 червня 20.16 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до ДТП, та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Проте, в порушення вимог чинного законодавства, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Hyundai Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER] не була застрахована у жодній страховій організації, що покладає на нього відшкодувати завдану шкоду у повному обсязі. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, до позивача, виплативши потерпілій стороні на основі договору добровільного страхування страхове відшкодування перейшло, в порядку ст. 993 ЦК України, право вимоги до винної особи - відповідача. Аналогічна правова позиція повністю відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного суду України №6-2587цс15, в якій зазначено що, статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В даному випадку реальним підтвердженням розміру реально завданої шкоди є рахунок №2016010099/1 від 07 червня 2016 року та платіжне доручення про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору. З цього приводу зазначаємо, що позивач звертався до відповідача з письмового претензією про відшкодування шкоди, проте станом на дату звернення до суду з позовною заявою, дана претензія залишилась без задоволення. Також повідомляємо що позивачем не вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви. З приводу зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, зазначають, що позивачем було сплачено 1762 грн. 00 коп. судового збору це єдині витрати, які позивач поніс у зв'язку із розглядом справи. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутність представника позивача та позовні вимоги позивача задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог\~Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно\~ст.1166 ЦК України\~шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За положеннями\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст.1192 ЦК). Відповідно до\~ст.993 ЦК України\~та\~ст.27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за завдані збитки у деліктному зобов'язанні, що виникло внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що 03 червня 2016 року о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Героїв Космосу, буд. 19 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням водія [PERSON], та транспортного засобу Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст. 124 КУпАП, оскільки [PERSON] під час руху допустив порушення п.п. 13.1\~Правил дорожнього руху. (а.с. 16) Крім того, згідно змісту постанови Святошинського районного суду міста Києва від 22.06.2017 року в судовому засіданні [PERSON] вину в порушенні п. 13.1.\~ПДР\~України визнав повністю та підтвердив, що дорожньо-транспортна пригода сталась при обставинах, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. 09 липня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» і [PERSON] було укладено договір № 28-0199-0157/12/0417 добровільного страхування наземного транспорту, за яким позивач застрахував майнові інтереси, пов'язані із експлуатацією автомобіля марки «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ремонтної калькуляції від 07.06.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП визначена у розмірі 61 857 грн. 77 коп. На виконання умов договору добровільного страхування страховик Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатила страхувальнику на підставі розрахунку суми від 13 червня 2016 року страхове відшкодування у розмірі 56\~845 грн. 77 коп. На підставі Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 06.06.2016 року, рахунку фактури від 06.06.2016 року, ремонтної калькуляції від 07.06.2016 року, страхового акту № СТОКА -2012 від 13.06.2016 р. та платіжного доручення від 13.06.2016 р. [PERSON] «СК «Українська страхова група» здійснено перерахування вартості ремонту транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер [NUMBER], у розмірі 56\~845,77 грн., що також підтверджено платіжним дорученням № 10809 від 13.06.2016 року (а.с. 8-17). Згідно із частинами першою та другою\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої\~статті 1188 Цивільного кодексу України\~\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами\~статті 1192 Цивільного кодексу України\~\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої\~статті 22 Цивільного кодексу України\~\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно\~ст. 993 Цивільного кодексу України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд вважає, що позивачем [PERSON] «СК «Українська страхова група» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 56845,77 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15). Відповідно до частини другої\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved