Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в особі Амвросіївського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживача та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що 02.09.2008 року між ним та відповідачем був укладений Договір про надання послуг з постачання холодної води в об'ємах, визначених водоміром марки СВК 1,5 заводський №645438, який був опломбований і прийнятий в експлуатацію представником відповідача ще 06.11.2006. Позивач зазначає, що згідно з п.18-3 зазначеного Договору 10.11.2009 водомір представником відповідача був знятий для повірки і дотеперішнього часу не встановлений. З цього приводу позивач неодноразово звертався до відповідача, але все даремно. Тому 17.05.2010 позивач був змушений звернутися з заявою до Амвросіївської райдержадміністрації, в якій повідомив про те, що буде сплачувати за спожиту воду за середніми показниками водоміра за 2007-2009 роки. До листопада 2013 року жодних претензій з цього приводу у відповідача до позивача не було, але на початку листопада 2013 року позивач отримав повідомлення про необхідність переукладення договору про надання послуг з водопостачання та про наявність у нього заборгованості за спожиті послуги з водопостачання, в тому числі за введену у 2012 році оплату за полив. У зв'язку із цим позивач звертався до відповідача з заявою про переоформлення договору від 02.09.2009, але дотепер договір не переоформлено. Нараховану відповідачем заборгованість за послуги з водопостачання позивач вважає несправедливою, оскільки при знятому лічильнику води розмір оплати за спожиту воду визначається за його показниками за попередній місяць, а він згідно із заявою від 17.05.2010 сплачував за минулорічними показниками. Тому позивач просить суд зобов'язати відповідача анулювати заборгованість зі сплати за послуги з водопостачання, встановити знятий на повірку водомір, продовжити договір від 02.2008, укласти з ним договір на обслуговування водоміра, оформити актом границю відповідальності на водоводі між поставщиком та споживачем, а також звільнити його від сплати судового збору як інваліда другої групи. Позивач також зазначає, що він є недієздатним інвалідом другої групи і ледве пересувається за допомогою пристосувань, отриманих у прокат в Товаристві Червоного хреста. Тому просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.1-2, 15). В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав. Вважає їх необгрунтованими і такими, що не підлягають задовленню. Невизнання позову мотивував тим, що згідно з пунктами 3.3, 5.14 та 5.15 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, у випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу за весь час відсутності водоміра, а повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належать споживачам, виконуються за їх рахунок. В даному конкретному випадку власником водоміра є позивач, який відмовляється оплатити послуги за повірку, ремонт та обслуговування приладу обліку холодної води. Тому позивача було переведено на норму споживання. За показаннями лічильника води оплата за послуги з водопостачання проводиться лише після його встановлення та опломбування. Порядок та правила експлуатації водоміра визначені ще у Договорі про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 02.09.2008 року. Точку розподілу визначена у п.21 Договору від 02.09.2008 року, а сплата за полив вводиться міською радою, а не відповідачем тощо. З приводу вимоги щодо продовження дії Договору від 02.09.2008 згідно заяві позивача від 15.11.2013 пояснив, що з 2013 року введено ному форму типового договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, в якій більше розширені суттєві умови, а також права та обов'язки сторін. Тому позивач повинен укласти з відповідачем новий договір. Укладення договору на обслуговування водоміра за рахунок відповідача, який є власністю споживача, не передбачено діючим законодавством. Водомір вдома у позивача дотепер не встановлено, оскільки той відмовився сплачувати грошові кошти за проведену госповірку та встановлення водоміра. Зазначені послуги згідно з Правилами є платними і проводяться за рахунок споживача. Просив суд залишити позов без задоволення. Опитана в якості свідка контролер АВУВКГ [PERSON] суду пояснила, що обслуговує дільницю, на якій проживає позивач [PERSON]. Працівники підприємства лояльно відносяться до позивача, оскільки той постійно скаржиться на похилий вік і неможливість пересуватися без сторонньої допомоги, чим той і користується. Хоча в дійсності до своїх родичів позивач ходить самотужки. Між позивачем та відповідачем існує конфліктна ситуація з 2010 року, коли настав час повірки водоміра. Позивачу було надано місячний термін на повірку. Позивач просив надіслати йому бригаду для демонтажу водоміра, але потім сам його демонтував. Потім з посиланням на похилий вік і стан здоров'я просив її особисто віднести водомір на повірку, що не входить в її обов'язки. Також просив принести йому квитанцію на оплату, що вона і зробила. Після спливу одного місяця, встановленого для проведення повірки, позивача перевели на норму норму споживання з оплатою 29 грн. на місяць з однієї особи. Не зважаючи на це позивач продовжував і продовжує сплачувати за спожиту воду за минулорічними показаннями водоміра. Приблизно з травня 2013 року введено нову форму типового договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення. Вона особисто відносила позивачу на підпис новий договір. Однак, позивач відмовився підписувати новий типовий договір, мотивуючи це тим, що йому не подобаються деякі статті договору про пеню, а також про оплату абонентом послуг за монтаж, демонтаж та опломбування лічильника води. До теперішнього часу водомір вдома у позивача не встановлено, оскільки позивач дотепер не сплатив і не бажає сплачувати за проведену повірку та встановлення водоміру. За станом на 01.12.2013 заборгованість позивача за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення складала 515 грн., а на теперішній час - 489 грн.. Заслухавши пояснення представника відповідача, свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновків, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2006 за місцем помешкання позивача за адресою: [ADDRESS] було встановлено прилад обліку споживання холодної води тип СВК-1,5 заводський №645438 з показаннями приладу на день прийняття в експлуатацію « 00000». Був встановлений термін повірки - 06.10.2009 року (а.с.5). 02.09.2008 між сторонами було укладено на невизначений строк договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення (а.с.3-4). 10.11.2009 прилад обліку холодної води за місцем помешкання позивача на підставі Акта б/н було виведено з експлуатації для повірки з показаннями «00146» і передано контролеру АВУВКГ Титаренко 11.11.2009. Госповірку приладу позивач повинен був провести до 10.12.2009 (а.с.5). Повірку приладу обліку споживання холодної води відповідачем проведено, але до теперішнього часу не встановлено вдома у позивача і не прийнято в експлуатацію за тих обставин, що позивач відмовляється сплатити грошові кошти за проведення повірки приладу, його встановлення та опломбування, які відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» проводяться за рахунок споживача. Через місяць після зняття приладу обліку з експлуатації позивача було переведено на оплату за спожиту воду за нормами споживання. Однак, з того часу і дотепер позивач в порушення вимог законодавства про питну воду та питне водопостачання безобліково користується послугами з водопостачання і продовжує сплачувати за спожиту воду на підставі минулорічних тарифів, які існували ще у 2007-2009 роках. Тобто, за минулорічними показниками приладу обліку води. Внаслідок чого ще за станом на 01.10.2013 утворилася заборгованість за спожиті послуги з питного водопостачання в сумі 489,29 грн. (а.с.10). Відповідно до ст.3 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» -законодавство у сфері питної води та питного водопостачання складається з Водного кодексу України, Кодексу України про надра, законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у цій сфері. Відповідно до п.п.2.1., 2.2 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, - договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги". Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно п.5.14 вищезазначених «Правил…» - усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається відповідно до п. 3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку. Згідно п.3.3 зазначених «Правил…» - у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Оскільки позивач з грудня 2009 року і дотепер фактично безобліково користується послугами з водопостачання, а оплата за полив вводиться Амвросіївською міською радою, а не відповідачем, як це вважає позивач, тому заявлена вимога з приводу анулювання заборгованості за послуги з водопостачання за його особовим рахунком №4125 не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу. Згідно п. 5.3. вищезазначених «Правил…» обладнання вузла обліку здійснюється за рахунок споживачів. Згідно п.5.4. вищезазначених «Правил…» періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльності. Згідно п.5.10. вищезазначених «Правил…» засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води. Засувки на обвідних лініях повинні бути опломбовані виробником. Неопломбовані засоби обліку до експлуатації не допускаються. Згідно п.5.15. вищезазначених «Правил…» повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належать споживачам (крім квартирних), виконуються за їх рахунок. В той час, коли дотепер прилад обліку води після повірки ще не встановлений і між сторонами через відмову позивача не укладено новий типовий договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, - позивач просить суд зобов'язати відповідача укласти з ним договір на обслуговування належного йому приладу обліку води. Але при цьому не вказує на яких умовах - за його власний кошт, як це передбачено «Правилами…», чи за рахунок відповідача. Натомість, як слідує з аналізу пояснень представника відповідача і свідка [PERSON], законодавством передбачена лише повірка приладу обліку спожитої води один раз на три роки за рахунок споживача і що позивач бажає отримувати її саме за рахунок відповідача. Тому зазначена вимога також не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 вищезазначеного Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст.20 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання є: - режим надання послуг; - обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; - порядок надання послуг з водовідведення; - розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення; - права та обов'язки сторін договору; - відповідальність сторін договору. У договорі про надання послуг з питного водопостачання повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання. За згодою сторін договору про надання послуг з питного водопостачання у ньому можуть бути зазначені інші умови. Як слідує з матеріалів справи, 02.09.2008 між сторонами було укладено на невизначений строк договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення (а.с.3-4). На підставі розпорядження Генерального директора КП «Компанія «Вода Донбасу» за №23 від 12.06.2013 «Про конкретизацію умов договору» були внесені доповнення та зміни до раніше існуючих умов договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення. Зокрема, більш розширені і конкретизовані істотні умови договорів, розширені права і обов'язки сторін, а також обсяг платних послуг, що надаються відповідачем як виробником послуг, змінені ціни на послуги, передбачена пеня за прострочення платежів тощо. У зв'язку із цим 08.11.2013 за вих.№1397/03 позивачу було надіслано повідомлення про обов'язкову явку до абонентської служби відповідача в строк до 15.11.2013 для укладення договору на водопостачання та водовідведення, яке разом з бланком договору було передане та вручене позивачу контролером [PERSON] особисто (а.с.8). Натомість, після ознайомлення з новими умовами позивач відмовився переукладати договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення. Згідно поясненню свідка [PERSON], відмову підписати договір у новій редакції позивач мотивував тим, що його влаштовує договір у старій редакції. Порушуючи питання щодо покладення на відповідача зобов'язання продовжити дію договору про надання послуг з водопостачання від 02.09.2008, позивач разом із тим взагалі не згадує про ознайомлення його з умовами договору в новій редакції і не вказує на те, чому його влаштовує договір у старій редакції і не подобаються істотні умови договору в новій редакції. Аналіз змісту позовної заяви, доданих до неї матеріалів, в тому числі й копії Договору від 02.09.2009, в якому окремо не ведеться мова про монтаж, демонтаж, опломбування, обслуговування приладу обліку холодної води і платність цих послуг, а також пояснень представника відповідача та свідка [PERSON], - свідчить про хибну позицію позивача, який помилково вважає те, що у разі продовження дії Договору від 02.09.2008 йому нібито не треба буде сплачувати за послуги з монтажу, демонтажу та опломбування знятого для проведення метрологічної повірки і не встановленого дотепер приладу обліку води. Враховуючи вище наведене, вимоги ст.ст.19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.20 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» і ту обставину, що з червня 2013 року використовується більш розширений і конкретизований договір у новій редакції про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, суд вважає, що вимога позивача з приводу покладення на відповідача обов'язку продовжити дію договору від 02.09.2008 не підлягає задоволенню. З оглядом на викладене суд частково задовольняє заявлені вимоги і покладає на відповідача зобов'язання встановити за рахунок позивача знятий на повірку водомір з заводським №645438, а також оформити актом границю відповідальності на водоводі між поставщиком та споживачем в особі позивача [PERSON]. У задоволенні решти заявлених позовних вимог позивачу слід відмовити. Також у відповідності із ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,6 грн.. На підставі ст.ст.3, 20 Закону України «Про питну воду і водопостачання», ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.2.1, 2.2, 3.3, 5.3, 5.4, 5.10, 5.14, 5.15 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190,

Outcome: partial