Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд в рахунок погашення заборгованості в сумі 999 125 грн. за кредитним договором №К/48/0301-Ф08 від 01.07.2008 року звернути стягнення на його користь на предмет іпотеки, який належить відповідачу, а саме: нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], загальною площею 59,2 кв.м., шляхом реалізації з прилюдних торгів за ціною, визначеною незалежним оцінювачем на день реалізації, але не нижчою, за початкову ціну реалізації предмету іпотеки 759 458 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.07.2008 року між АКБ "Європейський" та [PERSON] було укладено кредитний договір №К/48/0301-ф08, відповідно до якого АКБ "Європейський" відповідачу були надані кошти у розмірі 125 000 доларів США на строк з 01 липня 2008 року по 29 червня 2018 року включно. Відповідач зобов'язався повернути отримані кошти та сплатити інші платежі за договором. 01.07.2008 року між АКБ "Європейський" та [PERSON] було укладено в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором договір іпотеки №і/48/0301-ф08, предметом якого є квартира [ADDRESS], загальною площею 59,2 кв.м., яка належить відповідачу на праві власності. 25.03.2009 року між АКБ "Європейський" та ВАТ "Комерційний Банк "Володимирський" укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором №К/48/0301-ф08 від 01.07.2008 року. 15.05.2009 року між АКБ "Європейський" та ВАТ "Комерційний Банк "Володимирський" укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки №і/48/0301-ф08 від 01.07.2008 року. 30.08.2011 року між ВАТ "Комерційний Банк "Володимирський" та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого останній поручився відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникли з кредитного договору №К/48/0301-ф08 від 01.07.2008 року. В подальшому [PERSON] у повному обсязі сплатив заборгованість [PERSON] перед ВАТ ""Комерційний Банк "Володимирський", тому до нього перейшло право вимоги до [PERSON] у сумі 125 000 доларів США. 06.09.2011 року між ВАТ "Комерційний Банк "Володимирський" та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір про заміну іпотекодержателя за договором іпотеки №і/48/0301-ф08 від 01.07.2008 року. 23.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ "Азовдевелопмент" укладено договір №21/23/03 про заміну сторони у зобов'язані, відповідно до умов якого позивачем набуто право вимоги за кредитним договором №К/48/0301-ф08 від 01.07.2008 року у сумі 125 000 доларів США. 30.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ "Азовдевелопмент" укладено нотаріально посвідчений договір про заміну іпотекодержателя за договором іпотеки №і/48/0301-ф08 від 01.07.2008 року. Станом на 28.05.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 125 000 доларів США, що у гривневому еквіваленті - 999 125 грн. Відповідно до умов іпотечного договору від 01.07.2008 року, предмет іпотеки оцінений сторонами правочину у сумі 759 458 грн. Посилаючись на ст.33 Закону України "Про іпотеку", договірні умови, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовних вимог не визнала та просила відмовити у позові. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову за таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що регламентовано ст.11 ЦПК України. Як встановлено судом, 01 липня 2008 року між Акціонерним комерційним банком "Європейський" та [PERSON] було укладено кредитний договір №К/48/0301-ф08, відповідно до якого позивачем відповідачу були надані кошти у розмірі 125 000 доларів США на строк з 01 липня 2008 року по 29 червня 2018 року включно. Вказаний Договір було підписано сторонами, а отже, сторони погодилися на умови укладеного між ними кредитного договору. Виконання зобов'язань по кредитному договору забезпечувалось договором іпотеки №І/48/0301-ф08 від 01.07.2008р., укладеного між Акціонерним комерційним банком "Європейський" та [PERSON] 15 травня 2009 року Акціонерний комерційний банк "Європейський" та Відкрите акціонерне товариство "Комерційний банк "Володимирський" уклали Договір про заміну іпотекодержателя (відступлення права вимоги) за іпотечним договором №І/48/0301-ф08, відповідно до якого Новим іпотекодержателем було визначено ВАТ "КБ "Володимирський". 06.09.2011 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Володимирський" та [PERSON] уклали Договір про заміну нового іпотекодержателя на наступного іпотекодержателя (відступлення права вимоги) за іпотечним договором №І/48/0301-ф08, відповідно до якого наступним іпотеко держателем - [PERSON], як поручителем за договором поруки від 30.08.2011 року, було виконано усі зобов'язання позичальника [PERSON], тому право вимоги за іпотечним договором перейшло до [PERSON] 30.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ "Азовдевелопмент" укладеного договір про заміну наступного іпотекодержателя на нового іпотекодержателя (відступлення права вимоги) за іпотечним договором №І/48/0301-ф08 на підставі договору №21/22/03 про заміну сторони у зобов'язанні від 23.03.2012 року, відповідно до ТОВ "Азовдевелопмент" перейшло право вимоги за іпотечним договором. 04.02.2013 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист-повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні у зв'язку з набуттям права вимоги та усунення порушення виконання зобов'язання. Відповідно довідки АТ "КБ "Володимирський" від 03.01.2014 року №01-10/21, виданої ліквідатором Ткаліч А.О., [PERSON] 30.08.2011 року на підставі договору поруки сплачено заборгованість за кредитним договором №К/48/0301-ф08 від 01.07.2008 року, а саме: строкову заборгованість по тілу кредиту - 93 100 дол.США, у гривневому еквіваленті 742 072,17 грн., прострочену заборгованість по тілу кредиту - 31 900 дол.США, у гривневому еквіваленті 245 265,33 грн., прострочену заборгованість за відсотками за користування кредитом 19 319,95 дол.США, у гривневому еквіваленті 153 993,53 грн. Разом з цим, судом встановлено, що 01.12.2010 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська було винесено заочне рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Володимирський" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.08.2011 року заочне рішення скасовано, справу призначено до загального розгляду. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.07.2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Володимирський" залишені без розгляду за черговою неявкою представника позивача. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2012 року задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми виконаних як поручителем зобов'язань та у зв'язку з набуттям останнім права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, стягнуто заборгованість в сумі 144 320 доларів США, у гривневому еквіваленті 1 152 395,20 грн. В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.11.2013 року рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2012 року скасовано, оскільки судом не досліджувались докази виконання зобов'язання [PERSON] за договором поруки. Відповідно витягу з ЄДРПОУ, ПАТ "КБ "Володимирський" перебуває у стані припинення. Таким чином, розв'язуючи позовні вимоги суд виходить з такого. Згідно ст.556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. [PERSON], котрим виконано зобов'язання відповідача [PERSON], що витікає з кредитного договору №К/48/0301-ф08 від 01.07.2008 року, на підставі поруки, в порядку ст.556 ЦК України, набув право вимоги в порядку регресу, тобто фактично сплаченої суми 125 000 дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 1141331,03 грн. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України). Статтею 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (ст.ст. 512, 513ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, [PERSON] набув право вимоги до [PERSON] не внаслідок відступлення права вимоги в порядку п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, а внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем) в порядку п.3 ч.1 ст.512 ЦК України, тобто окремий договір про відступлення права вимоги на користь [PERSON] не укладався. Спеціальний порядок передачі прав від кредитора до поручителя у ЦК України не передбачений, з чого можна зробити висновок про їх автоматичний перехід від кредитора до поручителя в момент виконання останнім обов'язку боржника. Іншими словами, підставою переходу прав кредитора до поручителя виступає не угода про уступку права вимоги, а такий юридичний факт, як виконання зобов'язання за боржника, з яким закон пов'язує перехід прав кредитора до третьої особи. Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст.19 Закону N 898-IV зміни та доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Досліджуючи укладені у подальшому договори відступлення права вимоги за іпотечним договором №І/48/0301-ф08 від 01.07.2008 року, суд вважає їх такими, що укладені з порушенням вимог ст.513 ч.2 ЦК України, оскільки зміни не були внесені до Державного реєстру іпотек. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави), як це встановлено ст.572 ЦК України. Таким чином, оскільки взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону, чого не було зроблено жодним послідуючим кредитором за наявними в матеріалах справи доказами, вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенні бути не можуть, оскільки не ґрунтуються на нормах матеріального права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed