Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у сумі 24550 грн. та моральної шкоди у розмірі 40000 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначає, що 05 вересня 2017 року близько 23 год.10 хв. [PERSON] в м.Рівне на перехресті вулиць Шухевича-Крейдяна, керував транспортним засобом OPEL INSIGNIA, д.н.з. [NUMBER], в порушення п.2.3б, 11.3 ПДР, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку під керуванням [PERSON], в результаті ДТП його автомобіль постраждав, зазнав механічних пошкоджень та не підлягає ремонту. Однак, страхова компанія оцінила вартість ушкодження на суму близько 51000 грн і відшкодувала 34784,70 грн. Таким чином вважає, що вартість матеріальної шкоди була спричинена не менш як на 24000 грн. Крім того він за свій кошт викликав евакуатор, що становить 550 грн. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області [PERSON] визнаний винним в скоєні ДТП. Моральна шкоду обґрунтовує тим, що транспортний засіб використовував у роботі, та для потреб сім"ї, протягом тривалого часу йому довелося шукати інший автомобіль, через що він нервував, доводилося користуватися іншим транспортом, в результаті ДТП він отримав стрес. Ухвалою суду від 22.01.2018 року провадження по справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості третіх осіб на боці позивача без самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ СК «Провідна» та \~ПрАТ СК «ПЗУ Україна» -на стороні відповідача. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року прийнято до розгляду справу та призначено підготовче судове засідання. 02.10.2018 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву (а.с.91-97). Ухвалою суду від 30.11.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав викладених в позовній заяві. При цьому в судовому засіданні позивач пояснив, що автомобіль він використовував у роботі, та для потреб сім"ї, в нього троє неповнолітніх дітей, йому довелося шукати інший автомобіль, що створило незручності. Оскільки автомобіль був дуже пошкоджений, через три місяці він продав його у такому ж стані, оскільки не хотів вподальшому користуватися побитим авто. Просив позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, при цьому визнав свою вину відповідача у скоєнні цієї ДТП. Підтримав відзив на позовну заяву. Зазначив що страхова компанія виплатила страхове відшкодування у сумі 34784,70 грн. позивачу, крім того цей автомобіль вже проданий. Крім того не має доказів щодо витрат на ремонт автомобіля, оскільки позивач його не ремонтував. Позов вважають безпідставним та в його задоволенні просять відмовити. Представники третіх осіб, які не заявляють позовні вимоги на предмет спору ПрАТ СК «Провідна» та \~ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з"явилися, як і не з"являлися у попередні судові засідання, хоча були повідомлені належним чином та завчасно. Клопотань від них не надходило. Заслухавши вступне слово представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1188 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим. Відносини у цій сфері регулює Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV). Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону N 1961-IV). Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана\~внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналіз положень статей 11, 1166 ЦК України дає підстави вважати, що підставою виникнення зобов'язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов'язання про відшкодування шкоди виникає за умов наявності шкоди, протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду та завданою шкодою, вина особи, яка завдала шкоду. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК України). З матеріалів справи судом встановлено, що\~ 05 вересня 2017 року близько 23 год.10 хв. [PERSON] в м.Рівне на перехресті вулиць Шухевича-Литовська-Кн.Володимира, керував транспортним засобом OPEL INSIGNIA, д.н.з. [NUMBER], в порушення п.2.3б, 11.3 ПДР, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку під керуванням [PERSON] В результаті цієї пригоди указані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП. При цьому суд враховує що відповідач свою провину у скоєні данної ДТП визнає, а тому цей\~\~\~\~\~\~доказ є належним, допустимим і достовірним згідно ст.ст.76-79 ЦПК України. Відповідно до частин 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 11.09.2017 рокук [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК"ПРОВІДНА" з заявою про виплату страхового відшкодування №2300177752 (а.с.35) Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку по справі №2300177752, ремонтної калькуляції та страхового акту №2300177752 від 16.11.2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER] становить 53189,96 грн., сума завданого збитку становила 34784,70 грн., зазначена сума була перерахована 20.11.2017 року потерпілому [PERSON] (а.с.34,36-40) Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6\~ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач визначив спосіб для відновлення порушених прав, шляхом відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 05.09.2017 року, мотивуючи свою позицію тим, що з відповідача [PERSON] \~підлягає стягненню матеріальні витрати внаслідок ДТП які становлять 24550,00 грн. та моральної шкоди в сумі 40000 грн. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами. Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих письмових доказів щодо понесених позивачем витрат повязаних з ремонтом автомобіля і по вказаній в позові сумі, які заявлено до стягнення з відповідача [PERSON] Крім того, сторонами в судовому засіданні зазначено, що позивачем було продано автомобіль [NUMBER], однак не надано суду доказів за скільки було продано позивачем пошкоджений автомобіль. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди, заявлених до [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім'ї чи близьких родичів або у зв'язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. В підтвердження заподіяння моральної шкоди позивач посилається, зокрема, на порушення нормального режиму життя, душевні страждання, хвилювання через пошкоджений автомобіль, погіршення матеріального стану родини. Проте належних доказів на підтвердження цього не надає. Недоведеність позовних вимог щодо отримання позивачем немайнової ( моральної) шкоди свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині. Між тим, за умови подання доказів щодо отримання моральної шкоди, позивач не позбавлений за законом права повторного звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed