Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Універсал банк", звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], діючих в своїх інтересах та інтерсах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Дарницький районний відділ державної міграційної служби України в м. Києві про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Мотивуючи свої вимоги тимм, що між ВАТ " Універсал банк" та [PERSON] 17 квітня 2008 року був укладений кредитний договір № 064-2008-1214 та додаткова угода до нього щодо надання кредитних коштів в загальній сумі 262 000 швейцарських франків 00 центів, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 10 квітня 2038 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів та з оплатою 4,5% річних за користування кредитом до 10 квітня 2013 року, з 11 квітня 2013 року по 10 травня 2038 року зі сплатою 9,95% річних. Окрім того, в якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 17 квітня 2008 року між ВАТ "Універсал банк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку ВАТ "Універсал банк" квартиру [ADDRESS], загальною площею 125, 40 кв м, яка належить йому на підставі власності. Й на підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.9, 109 ЖК України позивач просить виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зі спірної квартири. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2013 року, яке набуло чинності, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 299 834 швейцарських франків 53 центи, що еквівалентно 2 394 178 грн. 72 коп., задоволено. В судовому засіданні представник позивача Дудник О.С., діючий на підставі довіреності від 23 грудня 2013 року (а.с.66), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов, й право іпотекодержателя згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання задовольнити свої вимоги за основим зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник відповідач [PERSON], діючий на підставі довіреності від 27 грудня 2012 року (а.с.67), позовні вимоги не визнав, посилаючись на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», й просив відмовити у їх задоволенні. Відповідачі [PERSON], діюча в своїх інтересах та інтерсах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.61, 65). Третя особа - Дарницький районний відділ державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.64). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності вказаних відповідачів, третьої особи, на підставі наявних у справі доказів та за згодою сторін. Вислухавши пояснення сторін, іх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, між ВАТ " Універсал банк" та [PERSON] 17 квітня 2008 року був укладений кредитний договір № 064-2008-1214 та додаткова угода до нього щодо надання кредитних коштів в загальній сумі 262 000 швейцарських франків 00 центів, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 10 квітня 2038 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів та з оплатою 4,5% річних за користування кредитом до 10 квітня 2013 року, з 11 квітня 2013 року по 10 травня 2038 року зі сплатою 9,95% річних (а.с.7-11, 12-13, 14-23). Окрім того, в якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 17 квітня 2008 року між ВАТ "Універсал банк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку ВАТ "Універсал банк" квартиру [ADDRESS], загальною площею 125, 40 кв м, яка належить йому на підставі власності (а.с.24-27). Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов»язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2013 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 299 834 швейцарських франків 53 центи, що еквівалентно 2 394 178 грн. 72 коп., задоволено (а.с.30-34, 35-39). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. При вирішенні даного спору підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (набрав чинності 7 червня 2014 року), згідно з яким предмет іпотеки не може бути примусово стягнутий (відчужений без згоди власника). Спірна квартири є єдиним житлом відповідачів, іншого житла вони не мають, висловили заперечення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Оскільки правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки немає згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то вимоги про виселення також не можуть бути задоволені. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають; обставини, що підтверджують позовні вимоги, судом не встановлені. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 527, 530, 554, 627, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, з урахуванням Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: dismissed