Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором б/н від 18.05.2011 року в сумі 55765,12 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а саме: 27425,07 грн. - заборгованість за кредитом; 9710,24 грн. - заборгованість по відсотками за користування кредитом; 15498,14 грн. - нараховано пені; а також штрафи: відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2631,67 грн. - штраф (процентна складова). Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, а також відповідь на відзив, згідно якого Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено визначення електронного платіжного засобу (п.1.14) - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. П. 1.27 дається визначення платіжній картці - електронне платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. ч. 16 ст. 14 встановлено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та / або використання електронного платіжного засобу або його реквізитів. Відповідно до умов Договору клієнт зобов`язаний: -застосовувати заходи до запобігання втрати картки, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання (п 1.1.2.10 УіП); -інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання (п 1.1.2.11' УіП); У 3-х денний термін після усної заяви про втрату картки, ПІНа надати письмову заяву в Банк (п. 1.1.2.12 УіП). Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-листа Платіжної системи (п. 1.1.5.29Договора). Враховуючи п. 1.1.5.29 кредитного договору, клієнт несе повну відповідальність за операції проведені з картою. Клієнт у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. У зв`язку з відсутністю доказів звернення Відповідача в Банк із заявою про внесення картки в стоп-лист платіжної системи , а також будь-яких звернень Відповідача про втрату карти, заперечення Відповідача не можуть прийматися судом до уваги поскільки являються необгрунтованими. Щодо підключення Відповідачем послуг за сервісом "Миттєва розстрочка". Згідно до п. 1.1.1.129 Умов і Правил надання банківських послуг Сервіс "Миттєва розстрочка" - це послуга Банку, яка надається держателям платіжних карток "Універсальна" та "Універсальна Gold" на умовах терміновості, платності та зворотності Терміновість кредиту визначається кількістю платежів, яку вибрав клієнт, але не більше 24 платежів Платність визначається комісією за користування кредитом, яка сплачується одночасно з погашенням кредиту рівними частинами з кожним платежем Повернення визначається вимогою погасити кредит не більше ніж за вибрану клієнтом кількість платежів Кредит з використанням сервісу Миттєва розстрочка, повертається шляхом встановлення клієнтом регулярного платежу з картки клієнта в розмірі щомісячного платежу за кредитом і проводиться Банком на підставі договірного списання. Згідно з п.2.7.6.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умов) Утримувач кредитної карти має право користуватися сервісом "Миттєва розстрочка" для отримання споживчого кредиту, якщо Утримувач погодився з умовами даного пункту та отримав кредитні кошти. 16.03.2016 року в телефонному режимі після надання консультації співробітників банку [PERSON] була дана згода на підключення сервісу Миттєва розстрочка. Співробітник Банку надав коректну інформацію стосовно умов сервісу Миттєва розстрочка. Згідно з п.2.7.6.1.2.2 Умов рахунок, спеціального платіжного засобу є карта, відкривається індивідуально для кожного клієнта в момент авторизації операції по сервісу Миттєва розстрочка шляхом: а. введення і відправки ОТП-паролю; б. натискання клавіші, що озвучена як згода з умовами кредитного договору; в. введення логіна і пароля при авторизації в Приват24; г. натисканням клавіші "згоден" або "підтверджую" в ТСО, банкоматах ПриватБанку, при показі умов кредитного договору та після введення пін-коду кредитної карти; д. відправка SМS-команди сhast2 на номер 10060; е. натисканням клавіші "згоден" або "підтверджую" в системі електронних платежів Liqрау, мобільному додатку Sender або Приват24 Sender; є. натисканням клавіші "згоден" при ІVR обзвоні. Згідно з п.2.7.6.1.2.3 Умов дії Клієнта описані в п.2.7.6.1.2.2 даних Умов, вчинені Клієнтом, прирівнюються Сторонами до заяви на відкриття карткового рахунку для отримання кредиту по сервісу "Миттєва розстрочка". Відповідно до п.2.7.6.1.2.4 Умов Клієнт доручає Банку щомісячно перераховувати платежі на погашення заборгованості по карті в кількості і розмір, зазначеному в кредитному договорі, який є невід`ємною частиною цих Умов. Згідно з п.2.7.6.2 Умов щомісячна комісія за користування сервісом "Миттєва розстрочка" вказана в розділі 2.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п.2.7.6.4.1 Умов у разі списання регулярного платежу по сервісу Миттєва розстрочка з кредитних коштів, клієнт сплачує комісію карти в розмірі 4% від суми платежу Комісія картки регулюється п.2.1.1 діючих Умов та правил надання банківських послуг. Отже, як вбачається з виписки по рахункам, Відповідач скористався послугою "Миттєва розстрочка", після чого були оформлені переноси заборгованості з карти універсальної за допомогою вище вказаного сервісу Скориставшись даною послугою, Відповідач, "обнулив" свою заборгованість за використаний кредитний ліміт, а саме встановлений кредитний ліміт став доступний до використання Відповідачем Однак, скориставшись даною послугою, у Відповідача виникло зобов`язання в рамках сервісу "Миттєва розстрочка", зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості. Крім того зазначають, що послуги, які пов`язані з платіжною карткою надаються при умові володіння особистою інформацією Клієнта Саме тому Банк постійно акцентує увагу про нерозголошення такої інформації. З виписки по рахункам вбачається, що Відповідач здійснював погашення заборгованості, протягом тривалого часу, в тому числі після підключення до послуги "Миттєва розстрочка". Оскільки послуга "Миттєва розстрочка" не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. Також зауважують, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Від представника відповідача Киця Д .Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до поданого відзиву, 16.08.2017 р. відповідач, [PERSON] , поїхала відпочивати на море, при цьому банківські карти були разом з нею, але цього ж дня, її абонентський номер [NUMBER] більше не працював. Наступного дня вона звернулась до банку, де дізналась про те, що з її банківської карти № [NUMBER] було знято грошові кошти. У подальшому вона дізналась про те, що приблизно 17.08.2018 р. з її мобільного номеру та з використанням її персональних даних було оформлено кредит і що банківські картки видані на її ім`я заблоковані. 20.09.2017 р., [PERSON] , звернулась до Довгинцівського відділення поліції з письмовою заявою про те що з 17.08.2017 р. по 19.08.2017 р., невстановлена особа таємно, шляхом транзакції з банківської картки [NUMBER] за чотири операції зняла грошові кошти на загальну суму 4 688 гривень, а також на картку № [NUMBER] було оформлено кредит. За рапортом оперуповноваженого СКП Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Харламова А.В. було повідомлено, що в результаті додаткової перевірки за матеріалами зареєстрованими до журналу Єдиного обліку № 18479 від 20.09.2017 р., був встановлений факт крадіжки невстановленою особою з картки ПАТ «КБ «ПриватБанк», яка належить гр. [PERSON] , 1962 року народження. У зв`язку з чим оперуповноважений СКП Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції Харламов А.В . направив даний матеріал до органу досудового розслідування Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, для внесення в ЄРДР та початку досудового розслідування. Також, з листа «Інформування» оперуповноваженого СКП Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Харламова А.В. вбачається, що в кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР №12017040720001729 від 13.10.2017 р. за ознаками злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України, в результаті розслідування встановлено, що грошові кошти з карти ПАТ «КБ «ПриватБанк» були викраденні за допомогою фінансового номеру (сім карта) потерпілої, яку їй заблоковано невстановленою особою, та відновлено в одному із відділень ПрАТ «Киівстар», як «втрачена». Проведеними заходами встановлено, що після отримання відновленої сім карти, невідома особа помістила її до мобільного терміналу марки ІМЕІ 1: [NUMBER] , ІМЕІ 2: [NUMBER] . 9 травня 2018 року [PERSON] викликали на допит, для дачі показань у кримінальному провадженні № 12017040720001729. Відповідно до пунктів 8, 9 Положення «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» затвердженого постановою Правління Національного Банку України № 705 від 05.11.2014 р., банк у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ШН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Окрім того, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів. В свою чергу позивач ані в позовній заяві, ні в розрахунку не зазначив про факт крадіжки кредитної картки та проведення в зв`язку з цим відповідних дій з кредитною карткою. Враховуючи викладене вище, просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, відповідно до укладеного договору № б/н від 18 травня 2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з базовою сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 2,5% в місяць, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9, 10 - копії заяви, витягу з Тарифів). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між нею і банком договір про надання банківських послуг, вона ознайомлена та погоджується з ними, що були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, в якості доказу на обґрунтування заперечень проти позову відповідачем надано повідомлення про початок досудового розслідування від 16.10.2017 року, надане Довгинцівським РВ Криворізького ВП ГУМВС України в Дніпропетровській області. Відповідно до повідомлення, 16 жовтня 2017 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12017040720001729 від 13.10.2017 за письмовою заявою [PERSON] про те, що 16.08.2017 року невстановлена особа таємно, шляхом транзакції з банківської картки «Приват Банк» викрала грошові кошти у сумі 4688 гривень (а.с.54). [PERSON] в кримінальному провадженні №12017040720001729 від 13.10.2017 визнана потерпілою. Крім того, згідно рапорту оперуповноваженого СКП Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Харламова А.В., в результаті додаткової перевірки за матеріалами зареєстрованими до журналу Єдиного обліку № 18479 від 20.09.2017 р., був встановлений факт крадіжки невстановленою особою з картки ПАТ «КБ «ПриватБанк», яка належить гр. [PERSON] , 1962 року народження. (а.с.52) В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що грошові кошти з карти ПАТ «КБ «ПриватБанк» були викраденні за допомогою фінансового номеру (сім карта) потерпілої, яку їй заблоковано невстановленою особою, та відновлено в одному із відділень ПрАТ «Киівстар», як «втрачена». Проведеними заходами встановлено, що після отримання відновленої сім карти, невідома особа помістила її до мобільного терміналу марки ІМЕІ 1: [NUMBER] , ІМЕІ 2: [NUMBER] . Також встановлено, що 16.08.2017 року [PERSON] поїхала відпочивати, при цьому того дня абонентський номер [NUMBER] , який працював в її мобільному телефоні не працював. Наступного дня потерпіла дізналась, що невідома особа заблокувала сім картку потерпілої, яка є фінансовим номером до банківських карток та 17.08.2017-19.08.2017 з банківської картки № [NUMBER] за чотири операції зняла грошові кошти на загальну суму 4688 гривень, а також на картку № [NUMBER] було оформлено кредит. (а.с.55, 58) Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Оскільки позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила правоохоронні органи про вчинений злочин та позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не несе відповідальності за таку платіжну операцію здійснену за допомогою платіжної картки № [NUMBER] . При цьому при вирішенні спору суд приймає до уваги як правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та від 11 березня 2015 року № 6-16цс15, так і правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц.

Outcome: dismissed