Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить змінити розмір аліментів утримуваних з відповідача [PERSON] - - [INFO] , що стягуються до рішення Гайсинського районного суду від 16 грудня 2016 року, справа № 129/2824/16-ц на її користь на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] - [INFO] , сина [PERSON] - [INFO] визначивши сплату аліментів в твердій грошовій сумі 2 000 / дві тисячі / гривень на кожну дитину, однак не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у відповідності до Закону. З постановленням нового рішення припинити стягнення аліментів з [PERSON] за рішенням Гайсинського районного суду від 16 грудня 2016 року по справі № 129/2824/16-ц В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що У відповідності до судового рішення Гайсинського районного суду від 16 грудня 2016 року . справа за № 129/2824/16-ц задоволено її вимогу - за якою, з відповідача [PERSON] , на день розгляду справи, не працюючого, стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] - [INFO] , сина [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі 500 грн. на кожну дитину Щомісячно, до виповнення дітьми повноліття, починаючи з 21 жовтня 2016 року. Отже, на підставі судового рішення, до виконавчого провадження з відповідача, починаючи з 16.08.2013 року, вона розпочала отримувати частково аліменти, сума яких не перевищувала 1000 грн, що є недостатнім для утримання та виховання неповнолітніх дітей до її віку та потреб, по причині чого звернулась до виконавчої служби для роз`яснення її права та індексації отримуваних коштів до норм чинного законодавства і якими йому запропоновано звернутись до суду з певною вимогою з огляду на зміни в правовідносинах, які виникли на сьогодні. У відповідності до Закону України № 4928 « Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо поліпшення захисту прав дитини на належне утримання » із 08.07.2017 року збільшується мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму. На день її звернення я не працюю, тому моє матеріальне становище скрутне і єдиним джерелом мого існування в сільській місцевості є доходи від підсобного господарства. Як їй достовірно відомо, відповідач на сьогодні офіційно не працевлаштований, однак як їй достовірно відомо має постійну роботу та стабільний заробіток у підприємця по виготовленню дверей та вікон в смт Христинівка, про що достовірно відомо виконавчій службі по Христнівському району, тому, до чинного законодавства може і зобо`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дочок в розмірі не 500 гривень на кожну дитину а по 2 000,' які визначаються з урахуванням інтересів дитини та з урахуванням рівності прав та обов`язків батьків тим більш у нього існує значна сума заборгованості по виконавчому листу від жовтня 2016 року.. До Законів України Про Державний бюджет на 2000 рік , встановлено прожитковий мінімум для неповнолітніх дітей і на даний момент не може бути меншим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитини ( п.2 ст. 182 СК України ), що на сьогодні складає з 01 січня 2020 р. до 6 років 1879 грн, з 6-ти років 2218 грн. х 50 Позивач у судове засідання не з`явилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини,на яких ґрунтуються позовні вимоги,об`єктивно оцінивши докази,що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін, суд дійшов\~висновку відмову у задоволені позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачаються наступні факти та відповідні ним правовідносини, що були встановлені судом на підставі наданих суду доказів: Згідно рішення Гайсинського районного суду від 16 грудня 2016 року . справа за № 129/2824/16-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] - за якою, з відповідача [PERSON] , на день розгляду справи, не працюючого, стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] - [INFO] , сина [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі 500 грн. на кожну дитину Щомісячно, до виповнення дітьми повноліття, починаючи з 21 жовтня 2016 року. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами; 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)\~висновками експертів 3) показань свідків. Згідно зі\~ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Зі змісту ст.ст.181,\~192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183\~та ст.184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру)\~ст. 184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Аналіз змісту статті 192 СК України\~свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України. Згідно з рекомендаціями п.п. 3, п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~встановлено що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищезазначене судом при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів повинно бути враховано, зміни матеріального та сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я. Однак окрім, посилання позивача, що вона ніде не працює, має скрутне матеріальне становище і основним доходом є дохід від підсобного господарства, а відповідач хоч і не офіційно однак десь працює, не є належними та допустимими доказами на підтвердження її позовних вимог, оскільки письмовими доказами дані обставини не підтверджені. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч.1, 2, 3\~ст.12 ЦПК України). Враховуючи вище викладене, слід відмовити в задоволені позову. На підставі наведеного, ст.ст.\~180,\~183,\~192 СК України,

Outcome: dismissed