Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати припиненим договір іпотеки від 14.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Л.С., зареєстрований за № 804, укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON]; визнати припиненим договір іпотеки від 08.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Л.С., зареєстрований за № 2178, укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON]; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 14262 від 09.01.2013 року на єдиний майновий комплекс, що розташований за адресою: [ADDRESS] та вилучити запис про іпотеку № 2987 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та стягнути з ПАТ "УкрСиббанк" судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Руденко Н.П. Кіровоградського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі за № 258. Відповідно до п. 1.3. Договору купівлі-продажу від 14.03.2013 року єдиний майновий Комплекс будівель, який відчужується під забороною відчуження (арештом), не перебуває, іпотека на зазначене майно не зареєстрована, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14 березня 2013 року. Однак, в квітні 2017 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS]. В ході цієї справи позивач дізнався про наявність іпотеки на належне йому на праві власності майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 89155854 від 09.06.2017 року вбачається, що вищевказане нерухоме майно, що знаходиться в приватній власності позивача, обтяжене іпотекою на підставі Іпотечного договору від 08.08.2008 року, посвідченого Панасюк Л.С., приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2178. Рішення про державну реєстрацію іпотеки прийнято державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Секмедін В.В. від 09.01.2013 року. Так, як наявне в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження (іпотека) порушує законні права позивача, зокрема, право володіння, користування та розпорядження майном, що знаходиться в його приватній власності, то відновлення порушених прав позивача можливе лише шляхом усунення перешкод у користуванні і розпорядженні належним йому майном, шляхом припинення іпотеки за Іпотечним договором від 08.08.2008 року, та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про іпотеку № 2987, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] надали пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував відносно задоволення позову. Відповідач ПАТ "УкрСиббанк" позовні вимоги позивача спочатку не визнавали, надали письмові пояснення, які підтримали в судовому засіданні, та просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, однак, в судових дебатах представник ПАТ "УкрСиббанк" Вставський В.І. позов визнав та не заперечував відносно його задоволення. Третя особа приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Лора Степанівна в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Треті особи: реєстраційна служба Кіровоградського районного управління юстиції та Кіровоградська районна державна адміністрація Кіровоградської області своїх представників в судове засідання не направили, надали до суду заяви про розгляд справи за відсутності їх повноважених представників. Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], на підставі Договору купівлі-продажу від 14.03.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Руденко Н.П. Кіровоградського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі за № 258. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 89155854 від 09.06.2017 року вбачається, що нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS], обтяжене іпотекою на підставі Іпотечного договору від 08.08.2008 року, який посвідчений Панасюк Л.С., приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2178 (номер запису про іпотеку 2987). Рішення про державну реєстрацію іпотеки прийнято державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Секмедін Віталієм Валентиновичем від 09.01.2013 року. 14 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11134847000, відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит у сумі 883750,00 гривень із зобов'язанням повернення кредиту в повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 11 березня 2011 року. З метою забезпечення виконання умов за кредитним договором, 14.03.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний Договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Л.С. та зареєстрований в реєстрі за №804, відповідно до якого Позичальник/Іпотекодавець [PERSON], передав банку в іпотеку нерухоме майно - комплекс зі спорудами за номером [ADDRESS]. Згідно з умовами Договору іпотеки від 14.03.2008 року у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки. 08 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та TOB "Тернокролепродукт", в особі директора [PERSON], укладено Кредитний договір №11381706000. 08 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та та [PERSON] був укладений договір поруки № 222505 за яким [PERSON] зобов'язується перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за виконання TOB «Тернокролепродукт» усіх його зобов'язань, що виникли з Кредитного договору №11381706000 від 08.08.2008 року. Задля забезпечення зобов'язання за Кредитним договором №11381706000 від 08 серпня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено Іпотечний договір від 08.08.2008 року, посвідчений Панасюк Л.С., приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2178. Відповідно до п. 2 Іпотечного договору № 2178 від 08.08.2008 року [PERSON] передав АКІБ "УкрСиббанк" в іпотеку нерухоме майно, яке належало йому на праві приватної власності, а саме: комплекс із спорудами за номером [ADDRESS]. Отже, [PERSON] став майновим поручителем за зобов'язання TOB «Тернокролепродукт» по кредитному договору №11381706000 від 08.08.2008 року. Постановою господарського суду Харківської області від 21.12.2010 року по справі Б-39/152-10 визнано фізичну особу - підприємця [PERSON] банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Відповідно до пункту 5 та 7 резолютивної частини Постанови господарського суду Харківської області від 21.12.2010 року вирішено скасувати арешти, що накладені на майно боржника і інші обмеження щодо розпорядження майном боржника у тому числі податкові застави та зобов'язано ліквідатора арбітражного керуючого відповідно до ст.ст.25-30, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до 21.06.2011 року виконати ліквідаційну процедуру банкрута, у тому числі подати оголошення до офіційних друкованих органів у десятиденний строк, відкрити депозитний рахунок в нотаріальній конторі для проведення розрахунків з кредиторами, зобов'язати ліквідатора арбітражного керуючого Плотнікову О.В. здійснити продаж всього майна фізичної особи [PERSON], у тому числі реалізувати майно (звернути стягнення на майно), що є предметом іпотеки, в порядку передбаченому Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом На виконання Постанови господарського суду Харківської області від 21.12.2010 року ліквідатором арбітражним керуючим Плотніковою О.В. забезпечено проведення торгів та відповідно до Протоколу №1 проведення аукціону на Товарній біржі «Правопорядок» від 09 березня 2011 року укладено Договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 14.03.2011 року., посвідчений приватним нотаріусом Мартиросян І.Е. Харківського нотаріального округу Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 401. Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі продажу нежитлових будівель від 14.03.2011 року Продавець, в порядку встановленому для виконання Постанови господарського суду Харківської області від 21.12.2010 року справа № Б-39/152-10 передав майно у власність Покупця (продав), а Покупець, прийняв у власність майно від Продавця (купив). Майно, що відчужується за цим договором, складається з комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Тобто, продаж нежитлових будівель здійснено на виконання чинної на момент продажу Постанови господарського суду Харківської області від 21.12.2010 року по справі Б-39/152-10, а обтяження у вигляді іпотеки перед таким продажом було скасовано на підставі Постанови господарського суду Харківської області від 21.12.2010 року по справі Б-39/152-10. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.03.2011 по справі Б-39/152-10 було скасовано постанову господарського суду Харківської області від 21.12.2010 року по справі Б-39/152-10 про визнання фізичної особи-підприємця [PERSON] банкрутом та закрито провадження у справі. Відповідач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» не надав доказів про те, що він, звертався до господарського суду Харківської області з заявою про поворот виконання рішення в порядку статті 122 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 08.03.2011 року) у зв'язку із скасуванням постанови господарського суду Харківської області від 21.12.2010 року по справі Б-39/152-10. Також, Відповідач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» не надав доказів оскарження торгів від 09 березня 2011 року та Договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 14.03.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Мартиросян І.Е. Харківського нотаріального округу Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 401. Постановою господарського суду Харківської області від 22.09.2011 року у справі 5023/4994/11 визнано фізичну особу - підприємця [PERSON] банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Після здійснення оголошення про початок процедури банкрутсва до господарського суду Харківської області надійшла заява від АТ «УкрСиббанк» (Правонаступник - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») з грошовими вимогами, що виникли на підставі кредитних договорів №11134847000 від 14.03.2008 року та №11381706000 від 08.08.2008 року до банкрута в сумі 1 606 234, 44 грн., які ліквідатором розглянуті, визнані в повному обсязі та включені до реєстру вимог кредиторів. Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.02.2013 року у справі 5023/4994/11 було затверджено ліквідаційний баланс, визнано вимоги кредиторів в тому числі АТ «УкрСиббанк» в сумі 1 606 234, 44 грн., які незадоволені за недостатністю майна банкрута, погашеними. Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній на момент винесення цієї ухвали, погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредиторів, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну зобов'язання або припинення зобов'язання в інший спосіб, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними. Відповідно до ч.5 ст. 45 цього ж Закону вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними. При цьому господарським судом було роз'яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» після завершення розрахунків з кредиторами громадянин-підприємець, визнаний банкрутом, звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів, що були заявлені після визнання громадянина-підприємця банкрутом, за винятком вимог, передбачених абзацом другим цієї частини(наприклад щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів тощо). Відповідно до ч 4 ст. 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» боржник, щодо якого були застосовані судові процедури банкрутства, вважається особою, що не має неврегульованих грошових зобов'язань. Аналізуючи принцип верховенства права Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява No 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року, у п. 33 зазначив таке: право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [GC], заява No 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» скористалося своїм правом кредитора і звернулося до господарського суду Харківської області із грошовими вимогами в межах справи № 5023/4994/11 про банкрутство [PERSON]. Оскільки, ухвала господарського суду Харківської області від 27.02.2013 року у справі 5023/4994/11 є судовим рішенням яке врегулювало грошові вимоги, що походять з кредитних договорів №11134847000 від 14.03.2008 року та № 11381706000 від 08.08.2008 року укладених між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON], тому кожна сторона має право правомірно очікувати та вимагати, що наслідки встановлені таким судовим рішенням будуть дотримуватися його сторонами. Визнання судовим рішенням грошових вимог погашеними не може створювати умов пред'явлення повторних вимог з того самого предмету та з тих самих підстав, тобто вимог, що виникають з кредитних договорів №11134847000 від 14.03.2008 року та №11381706000 від 08.08.2008 року укладених між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON]. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Тернокролепродукт» (Код ЄДРПОУ 33282199) внесено запис за номером 14801170019047634 від 24.04.2013 про державну реєстрацію припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом. Відповідно до ст.593 ЦК України право застави припиняєтьсяу разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зважаючи на зміст ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 цього ж Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 11 вересня 2013 року у справі 6-52цс13 «виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється». Зважаючи на те, що ТОВ «Тернокролепродукт» є припиненим як юридична особа без правонаступників, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідні відомості, всі його зобов'язання теж є припиненими, в тому числі і зобов'язання за Кредитним договором № 11381706000 від 08.08.2008 року. Оскільки, основне зобов'язання за Кредитним договором № 11381706000 від 08.08.2008 року є припиненим, то укладений для його забезпечення Договір Іпотеки від 08.08.2008 року, посвідчений Панасюк Л.С., приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2178 також є припиненим. У квітні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS]. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 травня 2017 року у справі 390/669/17 в задоволенні позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року у справі 390/669/17 рішення суду першої інстанції скасовано, а в задоволенні позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено з інших підстав. Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року набрало законної сили. Свою відмову у задоволенні позовних вимог Апеляційний суд Кіровоградської області обґрунтував тим, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду із позовом. Таким чином, станом на момент звернення до суду з даним позовом наявне рішення суду, відповідно до якого задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки неможливо у зв'язку з пропуском з боку відповідача строків позовної давності для звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагані від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ст.256 ЦК Украйни позовна давність - це строк, в межах якого особа має право звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як встановлено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2017 року в справі № 390/669/17 строк позовної давності щодо вимог ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки сплинув. У силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи. Таким чином, наявність зазначених судових рішень про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ "УкрСиббанк" на підставі пропуску строків позовної давності, свідчить про припинення первісного зобов'язання. Вказаними судовими рішеннями встановлено порушення прав банку на отримання коштів, встановлено суму заборгованості, а також встановлено те, що строки позовної давності по основному зобов'язанню минули. У відповідності до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання. Отже, враховуючи викладене, похідне зобов'язання позивача перед ПАТ "УкрСиббанк" у вигляді іпотеки по Договору іпотеки від 14 березня 2008 року, посвідченою приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 804 та по Договору іпотеки від 08 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Панасюк Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2178 є припиненим. Зі спливом строку позовної давності припиняється право вимоги (переслідування або притягнення до суду) боржника, а отже припиняється зобов'язання в розумінні ст.509 ЦК України. Сплив позовної давності, який є підставою для відмови у позові відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України, означає, що вже жодна вимога не підлягає примусовому здійсненню за будь-якого розгляду суперечки, порушеної після цього моменту. Відповідно до статті 266 ЦК України, сплив позовної давності на вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки означає, що будь-які додаткові вимоги, пов'язані із обтяженням такого предмета не можуть бути задоволені, а сам предмет є вільним від обтяжень. Іпотека належного позивачу на праві приватної власності нерухомого майна, яка є похідною від основного зобов'язання, припиняється у зв'язку з припиненням основного зобов'язання, яке нею забезпечувалося, на підставі статі і 17 Закону України "Про іпотеку". Тобто, разом з припиненням Договору іпотеки, суд фактично припиняє обтяження нерухомого майна іпотекою, так як всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Одночасно з державною реєстрацією відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення нотаріального договору. Таким чином, ці дві вимоги (визнання договору іпотеки припиненим та скасування державної реєстрації обтяження) є взаємопов'язаними та такими що витікають одна від одної і не потребують встановлення додаткових зобов'язань для будь-якої із сторін чи третім особам. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання У відповідності до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Власник володіє користується та розпоряджається належним йому майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Отже, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з огляду на встановлення судами обставин відмови у задоволенні звернення стягнення на предмет іпотеки, які є преюдиційними в даній справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 11, 15, 256, 261, 266, 267, 316, 317, 319, 321, 328, 509, 593, 598, 609 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку».

Outcome: approved