Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

В апеляційній скарзі ПАТ „Державний ощадний банк" ставиться питання про скасування рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 березня 2014 року, яким припинено приватне обтяження застави рухомого майна - автомобіля MAZDA СХ9, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави майна від 22.09.2008 року, обтяжував ПАТ „Державний ощадний банк України", боржник [PERSON], а в задоволенні позовних вимог про зобов'язанння ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області перереєструвати зазначений транспортний засіб на [PERSON] відмовлено, та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Незаконність рішення суду в частині припинення приватного обтяження застави рухомого майна - автомобіля MAZDA СХ9, реєстраційний номер [NUMBER], апелянт обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки судом не враховано, що згідно протоколу № 12/207/13/з-8 проведення аукціону від 23.10.2013 року в графі характеристика лоту зазначено, що продано автомобіль MAZDA СХ9, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER] в неробочому стані, відсутній двигун з навісним обладнанням, колеса, фари, капот, бампер, кпп, а тому фактично на аукціоні був проданий не весь автомобіль, який був предметом застави, а лише його частина. Виходячи з положень ч.1 ст.572 ЦК України, ч.3 ст.20, ч.1 ст.27 Закону України „Про заставу" реалізація частини транспортного засобу заставного майна, а не самого укомплектованого транспортного засобу - предмета застави та часткове виконання при цьому боржником забезпеченого заставою зобов'язання, застава зберігає силу. В обґрунтування невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи апелянт також посилається на наявність кримінального провадження за фактом умисного невиконання рішення суду та за фактом вчинення незаконних дій щодо заставного майна, а постановою слідчого від 30.10.2013 року зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 42013260010000195. Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що 22 вересня 2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк" (згодом перейменоване на ПАТ „Державний ощадний банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір №249/149, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 52080 доларів США строком на 84 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21 вересня 2015 року, зі сплатою 14,5% процентів річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором в той же день між ВАТ „Державний ощадний банк" та [PERSON] було укладено договір застави, предмет застави - автомобіль марки MAZDA СХ9, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], договірна вартість предмета застави - 280 720 грн. Задовольняючи позовні в частині припинення приватного обтяження застави рухомого майна - автомобіля MAZDA СХ9, номер державної реєстрації [NUMBER], суд виходив із того, що оскільки відбулася реалізація предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів, то в силу п.3 ч.1 ст. 593 ЦК України застава є припиненою. Проте, таких висновок суду в частині припинення приватного обтяження застави рухомого майна - автомобіля не ґрунтується на матеріалах справи і не відповідає вимогам закону. Так, відповідно до ст. 4 Закону України „Про заставу" предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення. Згідно Договору застави майна від 22 вересня 2008 року предметом застави за цим Договором є рухоме майно, а саме транспортний засіб марки MAZDA моделі СХ9, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 280 720 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.12.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ „Державний ощадний банк України" суму боргу за кредитним договором №249/1149 від 22.09.2008 року та додатковим договором № 2/235 від 16.06.2011 року в розмірі 420 560 грн. 02 коп. за рахунок майна, зокрема заставленого згідно договору застави майна від 22.09.2008 , а саме транспортного засобу марки MAZDA, моделі СХ9, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважається, зокрема, окрема річ, сукупність речей. Згідно статей 183, 187, 188 ЦК України речі є подільними і неподільними. Неподільною є річ, яку неможливо поділити без втрати її цільового призначення. Складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з протоколу №12/207/13/з-8 проведення аукціону від 23.10.2013 року хоча й було проведено з продажу легкового автомобіля MAZDA моделі СХ9, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], але фактично згідно характеристики лота було продано автомобіль не як неподільну складну річ, а частину автомобіля в неробочому стані, оскільки відсутній двигун з навісним обладнанням, колеса, фари, капот, бампер, коробка передач. Таким чином, з прилюдних торгів продано не предмет застави в цілому, на який було звернуто стягнення за рішенням суду, а лише його частину, і оскільки в силу ст. 28 Закону України „Про іпотеку", п.3 ч.1 ст. 593 ЦК України застава припиняється лише в разі примусового продажу предмета застави в цілому, то до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення щодо припинення застави в зв'язку з примусовим відчуженням заставленого майна. Підтвердженням продажу частини заставного майна, а не предмета застави в цілому є факт реєстрації кримінальних проваджень за фактами умисного невиконання судового рішення та вчинення незаконних дій щодо заставного майна, визнання транспортного засобу речовим доказом по кримінальній справі. З врахуванням викладеного, апеляційна скарга ПАТ „Державний ощадний банк України" підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанці - скасуванню в частині припинення приватного обтяження застави рухомого майна з відмовою в задоволенні зазначених позовних вимог. В зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги з позивача на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір за апеляційний розгляд справи.

Outcome: partial