Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач 20.12.2014 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, укладеним 21.07.2008 року між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] про надання кредиту в сумі 170000,00 грн., строком до 19 липня 2013 року. З метою забезпечення його виконання 22.07.2008 року між сторонами було укладено договір застави, предметом якого став транспортний засіб, а саме: автомобіль Wolkswagen, модель Multivan 2,5 ТDІ, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску - 2006. Вказуючи на те, що позичальником допущене порушення умов договору щодо строків повернення коштів, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 177116,41 грн., та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча про час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові відправлення, що повернулися на адресу суду Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21.07.2008 року між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] було укладено договір №ф-344 про надання кредиту в сумі 170000,00 грн., строком до 19 липня 2013 року, зі сплатою 20 відсотків річних за користування кредитом, на умовах повернення коштів у розмірах та строки, встановлених графіком погашення кредиту/24-34/. З метою забезпечення його виконання відповідач надав в заставу автомобільWolkswagen, модель Multivan 2,5 ТDІ, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску - 2006. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 22.07.2008 року було укладено договір поруки №ф-354, згідно яких вона взяла на себе зобов"язання відповідати за боргові зобов"язання, які виникають з кредитного договору у тому ж об"ємі, що і [PERSON] Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною /38-39/. Згідно із свідоцтвом про смерть, позичальник [PERSON] помер [INFO] року /а.с. 60/. У зв'язку із смертю позичальника [PERSON] Закрите акціонерне товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в порядку ст. 1281 ЦК України звертався до державної нотаріальної контори із заявою- претензію до спадкоємців вих.№39/2237 від 12.08.2010 року, що підтверджується листом Другої житомирської державної нотаріальної контори від 20.08.2010 року №1478/02-14. 17 грудня 2012 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, який в подальшому змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступив права вимоги за кредитним договором №Ф-344 від 21.07.2008 р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі - Кредитор), у відповідності до п. 2.2 Договору відступлення прав вимоги. На момент переходу прав від первісного кредитора до ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за договором становила 177116,41 (Сто сімдесят сім тисяч сто шістнадцять гривень 41 копійка), а саме: - за кредитом - 121839,00 грн. - по відсотках - 55277,41 грн. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Договірні зобов'язання [PERSON] не є нерозривно пов'язаними з його особою, оскільки можуть бути виконані його спадкоємцями. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, батьки та той з подружжя, який його пережив. Зокрема такою є дружина спадкодавця - [PERSON], яка своєю заявою від 22.07.2008 року надала згоду своєму чоловіку на отримання кредиту та укладення кредитного договору, договору застави і передачу мана в заставу і поручилася за свого чоловіка, що засвідчується договором поруки №ф-354 від 22.07.2008 року. Відповідно до положень ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 1218, ч. З ст. 1231 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була нарахована за життя спадкодавця, тобто на дату смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаногоКодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Приймаючи до уваги вищенаведені висновки суду сума заборгованості підлягає до стягнення. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved