Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 грудня 2016 року між КС "СК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № СК-54/0130/16/136/04, відповідно до якого п.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 4150 грн. Відповідно до п.3.1. кредитного договору кредит надавався у національній валюті після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою. Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував кошти в сумі 4150 грн, згідно заяви позичальника від 09 грудня 2016 року. Відповідно до п.3.2 кредитного договору нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку сімдесят два процента річних. Відповідно до п.п.9 п.2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20 числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в табл. 1, п.3.3 кредитного договору. Відповідачем було порушено п.3 умов кредитного договору, а саме: порушено зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що спричинило затримку повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Станом на 25 березня 2019 року заборгованість відповідача склала 5597 грн 16 коп., з яких:1022 грн 91 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1170 грн 32 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 23 серпня 2017 року по 25 березня 2019 року; 3403 грн 93 коп. - пеня за період з 22 лютого 2018 року по 25 березня 2019 року. Відповідно до п. 6.1 договору, його сторони за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 3.6 договору позивач та відповідач домовилися, що строк позовної давності за цим договором складає 10 років. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь КС "СК" заборгованість за кредитним договором № СК-54/0130/16/136/04 від 09 грудня 2016 року у розмірі 5597 грн 16 коп., з яких:1022 грн 91 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1170 грн 32 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 23 серпня 2017 року по 25 березня 2019 року; 3403 грн 93 коп. - пеня за період з 22 лютого 2018 року по 25 березня 2019 року; а також стягнути судові витрати в розмірі 1 921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримував, просив його задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість у розмірі у розмірі 5597 грн 16 коп., з яких:1022 грн 91 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1170 грн 32 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 23 серпня 2017 року по 25 березня 2019 року; 3403 грн 93 коп. - пеня за період з 22 лютого 2018 року по 25 березня 2019 року; 31 грн витрачених коштів на листування, а також стягнути судові витрати в розмірі 1 921 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач не надсилала до суду заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов у порядку передбаченому ст. 178 ЦПК України. У зв`язку із викладеним суд вирішує справу за наявними матеріалами, як передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 09 грудня 2016 року між КС "СК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № СК-54/0130/16136/04, відповідно до якого позивач зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності цільового використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором (а.с. 5). Відповідно до поданої заяви [PERSON] , позичальник просила переказати кошти згідно кредитного договору № СК-54/0130/16136/04 від 09 грудня 2016 року в сумі 4150 грн, одержувач ФОП [PERSON] (а.с.7). Згідно з платіжним дорученням № 7898 від 09 грудня 2016 року встановлено, що кошти у розмірі 4150 грн були перераховані на картковий рахунок [PERSON] (а.с.8). 13 лютого 2019 року КС "СК" [PERSON] повідомлено про наявність заборгованості та необхідність її погашення в термін до 23 лютого 2019 року (а.с. 9). Згідно з розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору № СК-54/0130/16136/04 від 09 грудня 2016 року встановлено, що сума несплаченої заборгованості по процентам за період з 22 лютого 2018 року по 25 березня 2019 року та несплаченої частини тіла кредиту складає 5597 грн 16 коп. (а.с. 4). Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобов`язань, а саме: виконання умов договору позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За правилами ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У даному випадку умови договору були визначені кредитним договором № СК-54/0130/16136/04 від 09 грудня 2016 року про надання коштів у позику (а.с. 5-5 зворот). Позивач умови договору виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 4150 грн. За заявою відповідача [PERSON] кредитні кошти у розмірі 4150 грн були перераховані на картковий рахунок ФОП [PERSON] , про що свідчить платіжне доручення № 7898 від 09 грудня 2019 року (а.с. 8). Зважаючи на те, що між сторонами 09 грудня 2016 року був укладений договір про надання строкового кредиту, та те, що боржником порушено умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів вчасно кожного місяця, тобто зі сторони [PERSON] умови кредитного договору виконані не були, станом на 25 березня 2019 року розмір заборгованості та нарахованих процентів становив 5597 грн 16 коп, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, наданим позивачем (а.с. 4). Належними та допустимими доказами у справі доведено, що відповідач (позичальник) не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнута у судовому порядку. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги КС "СК" про стягнення з [PERSON] на користь КС "СК" заборгованості за кредитним договором у розмірі 5597 грн 16 коп. підлягають до задоволення. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрачених коштів на листування у розмірі 31 грн, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки ці кошти не входять ні до судових витрат (ст. 137-140 ЦПК України), ні до розміру заборгованості за кредитним договором. Факт сплати судового збору позивачем у розмірі 1921 грн підтверджується платіжним дорученням № 17862 від 25 березня 2019 року. Ураховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 1 921 грн. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: partial