Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

08.04.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна. У позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд встановити факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 18 жовтня 2011 року; визнати спільним майном [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 223,8 кв.м із прилеглими господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,4269 га, кадастровий номер [NUMBER]; земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,4317 га, кадастровий номер [NUMBER]; обладнання стаціонарної електроустановки: корпус МКН 700*400*250; автоматичний вимикач ЕТІВREAK2S 160/3LF 3р*100А; автоматичний вимикач ETIMAT10 3р*100А; автоматичний вимикач ETIMAT10 3р*80А; обмежувач перенапруг ETITEC C275/20EV; лічильник НІК 2303 АП1 №0169575; клемна колодка LZG 70/16; лічильник НІК 2303 АРП1 №0183067, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю 283 307,15 грн., що придбана на підставі договору, укладеного між ТзОВ "МЕП" та [PERSON] від 13 грудня 2012 року; поділити спільно нажите майна між [PERSON] та [PERSON] під час фактичних шлюбних відносин та за час шлюбу; визнати право особистої власності за [PERSON] на: 1 / 2 ідеальну частку житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 223,8 кв.м із прилеглими господарськими будівлями та спорудами; 1 / 2 ідеальну частку земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,4269 га, кадастровий номер [NUMBER]; 1 / 2 ідеальну частку земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,4317 га, кадастровий номер [NUMBER]; 1 / 2 ідеальну частку обладнання стаціонарної електроустановки (трасформаторної електропідстанції): корпус МКН 700*400*250; автоматичний вимикач ЕТІВREAK2S 160/3LF 3р*100А; автоматичний вимикач ETIMAT10 3р*100А; автоматичний вимикач ETIMAT10 3р*80А; обмежувач перенапруг ETITEC C275/20EV; лічильник НІК 2303 АП1 №0169575; клемна колодка LZG 70/16; лічильник НІК 2303 АРП1 №0183067, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю 283 307,15 грн., що придбана на підставі договору, укладеного між ТзОВ "МЕП" та [PERSON] від 13 грудня 2012 року; визнати право особистої власності за [PERSON] на: 1 / 2 ідеальну частку житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 223,8 кв.м із прилеглими господарськими будівлями та спорудами; 1 / 2 ідеальну частку земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,4269 га, кадастровий номер [NUMBER]; 1 / 2 ідеальну частку земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,4317 га, кадастровий номер [NUMBER]; 1 / 2 ідеальну частку обладнання стаціонарної електроустановки (трасформаторної електропідстанції): корпус МКН 700*400*250; автоматичний вимикач ЕТІВREAK2S 160/3LF 3р*100А; автоматичний вимикач ETIMAT10 3р*100А; автоматичний вимикач ETIMAT10 3р*80А; обмежувач перенапруг ETITEC C275/20EV; лічильник НІК 2303 АП1 №0169575; клемна колодка LZG 70/16; лічильник НІК 2303 АРП1 №0183067, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю 283307,15 грн., що придбана на підставі договору, укладеного між ТзОВ "МЕП" та [PERSON] від 13 грудня 2012 року; судові витрати покласти на відповідача. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: з січня 2011 року сторони почали проживати однією сім'єю, як чоловік та дружина. 07.06. 2013 року сторони зареєстрували шлюб. За час проживання однією сім'єю, до реєстрації шлюбу сторони на були у спільну сумісну власність спірне майно. Такими чином, позивач бажає розділити спірне майно виходячи з рівності часток, як спільне майно подружжя. На підставі наведеного позивач змушена була звернутися до суду із позовом про поділ майна, оскільки відповідач її прав на спірне майно не визнає. У судовому засіданні позивач [PERSON] допитана в якості свідка, представник позивача [PERSON] - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві та уточненнях до неї, позов просили задоволити. Представники відповідача [PERSON]: [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачами позовні вимоги не визнали, пояснення дали аналогічні викладеним у заперечені проти позову з якого слідує, що шлюбні відносини між сторонами тривали протягом дев'яти місяців з часу укладення шлюбу до 14.03. 2014 року (час фактичного припинення шлюбних відносин). Таким чином відсутні обставини з яких можна зробити висновок про наявність фактичних шлюбних відносин між сторонами з січня 2011 року. Представники відповідача у задоволенні позову просять суд відмовити. Свідок [PERSON] надала суду наступні пояснення: свідок є матір'ю позивача та проживає в м. Львів. З 2011 року позивач переїхала жити до відповідача в [ADDRESS]. До переїзду позивач проживала по [ADDRESS]. З травня 2011 року зазначена квартира здана в оренду. У травні 2011 року відповідач подав на розлучення із першої дружиною. В грудні 2012 року сторони придбали земельну ділянку площею 1, 00 га, яка згодом була розділена на дві земельні ділянки. В березні 2013 року на зазначений земельній ділянці було розпочато будівництво житлового будинку. Будівництво здійснювалося за рахунок коштів сторін у справі, а також за рахунок коштів свідка. Після початку будівництва, відповідач змусив позивача віддати квартиру на [ADDRESS] в рахунок погашення вартості будівництва житлового будинку шляхом укладення фіктивного договору. В травні 2013 року відповідач взяв кредит у банку на велику суму, крім того відповідач позичив у рідної сестри позивача 30 000, 00 дол. США. Зазначені дій вчинялися без відома позивача та свідка. Сторони зареєстрували шлюб у червні 2013 року. Свідок вважає, що кредитні та позичені в сестри позивача кошти були використанні відповідачем для власних потреб та потреб свого друга, який також будувався поблизу відповідача. Свідок [PERSON] надала суду наступні пояснення: свідок є дружиною рідного брата відповідача. Свідок вказує, що бачила сторін разом у 2012 році, проте свідок часто бачила відповідача в супроводі інших жінок, так як відповідач є публічною особою. Свідку відомо, що відповідач перебував у церковному шлюбі з [PERSON]. Відповідач до 2013 року не представляв позивача як свою дружину. Свідку не було відомо до реєстрації шлюбу між сторонами, що сторони перебувають у шлюбних відносинах. Свідок [PERSON] надав суду наступні пояснення: свідок є сусідом відповідача та проживає в [ADDRESS], його квартира розташована на одній сходовій клітці з відповідачем. У жовтні 2013 року відповідач вийшов на пенсію, з цього часу він і почав бачити позивача з відповідачем разом. До цього часу свідок не знав про те, що позивач є дружиною відповідача. Свідок [PERSON] надав суду наступні пояснення: свідок є домопрацівницею у відповідача з 2008 року, постійно прибирає його квартиру. Позивача знає із 2013 року до цього часу позивача не бачила. Свідок [PERSON] дав суду наступні пояснення: свідок є знайомим відповідача. Позивача знає вже декілька років, познайомилися на святкування дня народження колеги свідка. 17.05. 2012 року свідок переніс інфаркт міокарда. Після цього свідок протягом двох тижнів кожний день приходив до відповідача додому, оскільки останній був кардіохірургом. Проте, перебуваючи у відповідача в дома свідок не бачив позивача та свідкові не було відомо, що відповідач з кимось має намір одружитися. Свідок [PERSON] надав суду наступні пояснення: свідок проживає в м. Львові та є знайомим відповідача. До одруження позивача з відповідачем свідок двічі бачив позивача. Свідок [PERSON] надала суду наступні пояснення: свідок є дочкою позивача вказує, що у лютому 2011 року свідок познайомилася з відповідачем. У лютому та березні 2011 року свідок разом із сторонами у справі їздили відпочивати. Свідок вважає, що сторони проживали разом як одна сім'я. З 2011 року позивач переїхала проживати до відповідача, пізніше переїхала в свідок. Заслухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору: сторони зареєстрували шлюб 07.06. 2013 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 20.03. 2014 року (а.с. 9). Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Всупереч зазначених норм процесуального права позивачем не доведено перед судом наявність між сторонами фактичних шлюбних відносин між сторонами в період з 18.10. 2011 року до реєстрації їхнього шлюбу, такий висновок суду слідує із наступного: позивачем та його представником не представлено суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження існування фактичних шлюбних відносин між сторонами у справі з 18.10. 2011 року до реєстрації їхнього шлюбу (07.06. 2013 року). Суд не надає віри поясненням позивача допитаного як свідка, свідків [PERSON], [PERSON], в частині свідчень про наявність фактичних шлюбних відносин між сторонами у справі до реєстрації шлюбу з 18.10. 2011 року, оскільки зазначені особи перебувають між собою у родинних відносини першої лінії споріднення, тому суд вважає, що зазначені особи дають свої свідчення в користь позивача, оскільки прямо заінтересовані у задоволенні позову та покращенні матеріального становища позивача. Крім того, як слідує із пояснення свідка [PERSON] щодо факту отримання відповідачем позики, відповідач у травні 2013 року взяв кредит на значну суму та позичив у сестри позивача 30 000, 00 дол. США. Зазначені дії були вчиненні без відома як позивача так і свідка [PERSON], яка є матір'ю позивача. Судом встановлено та із: Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 600184174NONREVOLV1 від 29.05. 2013 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] слідує, що відповідач уклав кредитний договір згідно якого надання кредиту відповідачеві буде здійснюватися рівними частинами, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 642 500, 00 грн. протягом першого місяця з дати підписання цього договору; Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 6001841741NSURANCE1/2 від 29.05. 2013 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] слідує, що відповідач уклав кредитний договір згідно якого відповідачеві надаватимуться транші для сплати страхових платежів, за Договором страхування нерухомого майна. Враховуючи зазначене вище, а також пояснення свідка [PERSON] щодо факту отримання відповідачем позики, суд прийшов до висновку, що позивач та відповідач до реєстрації їхнього шлюбу (07.06. 2013 року) не мали спільного сімейного бюджету, оскільки відповідач під свій ризик отримував кредит, самостійно виконував зобов'язання за кредитними договорами. Як вбачається із пояснень свідків допитаних у процесі судового розгляду справи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] останні не можуть підтвердити існування обставин, що дали б підстави вважати, що сторони у справі в період часу з 18.10. 2011 року по час реєстрації їхнього шлюбу вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали спільні права та обов'язки, були поєднанні спільним побутом. Таким чином, суд вважає недоведеним факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 18 жовтня 2011 року. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз'яснено при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. За правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Сторонами визнана, а також підтверджена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.12. 2012 року (а.с. 16), Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.12. 2012 року (а.с.17), що зазначені земельні ділянки право власності на які посвідчується державними актами зазначеними вище були набуті відповідачем до шлюбу з позивачем (06.07. 2013 року ), тому не є спільною сумісною власності сторін у справі. Із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05. 10. 2013 року (індексний [NUMBER]) (а.с. 15) вбачається, відповідач у справі є власником житлового будинку [ADDRESS]. Сторонами у судовому засіданні визнана та згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню та обставина, що зазначений житловий будинок збудований до 07.06. 2013 року, тому такий не є спільною сумісною власністю сторін у справі. Із Іпотечного договору № 600184174NONREVOLV1- ЗАСТ/1 від 29.05. 2013 року (а.с. 117-124) слідує, що на забезпечення виконання зобов'язань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 6001841741NSURANCE1/2 від 29.05. 2013 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], останній передав в іпотеку банку: земельну ділянку площею 0,4269 га, кадастровий № [NUMBER], призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в [ADDRESS] на належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 05.12. 2012 року; незавершений будівництвом об'єкт нерухомості - незавершене будівництво готовністю 89 %, загальною площею 223, 8 метрів квадратних, що споруджується на вище зазначеній земельній ділянці. Обладнання стаціонарної електроустановки: корпус МКН 700*400*250; автоматичний вимикач ЕТІВREAK2S 160/3LF 3р*100А; автоматичний вимикач ETIMAT10 3р*100А; автоматичний вимикач ETIMAT10 3р*80А; обмежувач перенапруг ETITEC C275/20EV; лічильник НІК 2303 АП1 №0169575; клемна колодка LZG 70/16; лічильник НІК 2303 АРП1 №0183067, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною вартістю 283 307,15 грн., як видно із Акту прийому - передачі товару від 13.12. 2012 року (а.с. 22) набуте відповідачем до шлюбу із позивачем. Оцінюючи докази представлені позивачем, а саме Виписки із рахунку [PERSON] по угоді 104540 від 01.10.2010 року у АТ «Єврогазбанк» (а.с. 34-37), Договір купівлі - продажу квартири від 18.07. 2013 року, зареєстровано в реєстрі за №2690, посвідчений Новосад О.П. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу (а.с. 38-99), суд вважає такі докази неналежними, щодо предмету доказування у цій справі. Таким чином, судом встановлено, що немає правових підстав вважати спірне майно спільною сумісною власністю сторін у справі. Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, атому задоволенню не підлягають. Документально підтверджені понесені позивачем судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed