overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

У квітні 2015 року позивач ПАТ "Європейський газовий банк" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. 12 червня 2015 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на грошові кошти та майно, що належить на праві власності [PERSON], в межах суми стягнення 40704,77 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ПАТ "Європейський газовий банк" про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що утруднюють чи можуть зробити неможливим в майбутньому виконання рішення у справі. Крім того, доказів на підтвердження того, що [PERSON] належить на праві власності будь-яке рухоме та нерухоме майно, заявником не надано, що не дає можливості суду оцінити співмірність застосування вказаних заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Також заявником не конкретизовано, на яке саме майно [PERSON] позивач просить суд накласти арешт. Крім того, заявник не зазначає з посиланням на докази те, що в будь-яких банківських установах відкриті рахунки на ім'я [PERSON], а також, що на цих рахунках знаходяться грошові кошти. Таким чином, заява про забезпечення позову не містить підстав та обґрунтування необхідності застосування вказаних обмежень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У червні 2015 року позивач ПАТ КБ "Правекс-Банк" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення. Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на квартиру [ADDRESS] все майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось та грошові кошти, що належать на праві власності [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ПАТ КБ "Правекс-Банк" про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] належить на праві власності будь-яке рухоме та нерухоме майно, що не дає можливості суду оцінити співмірність застосування вказаних заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Крім того, заявник не зазначає з посиланням на докази те, що в будь-яких банківських установах відкриті рахунки на ім'я [PERSON], а також, що на цих рахунках знаходяться грошові кошти. Таким чином, заява про забезпечення позову не містить підстав та обґрунтування необхідності застосування вказаних обмежень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова А.В., ПАТ "Дельта Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов'язання вчинити певні дії. 26.12.2016 року представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на квартиру [ADDRESS] що належить на праві власності ПАТ "Дельта Банк". Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. На даний час між сторонами виник спір щодо визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу ПАТ "Дельта Банк", а тому є підстави вважати, що зазначена квартира в подальшому може бути відчужена на користь третіх осіб. Отже, у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суддя вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, а саме арешт квартири [ADDRESS] є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

У червні 2015 року позивач ПАТ "Родовід Банк" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. 03.08.2015 року представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт на автомобіль марки "Opel Vectra 2.2 І", державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. На даний час між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Отже, у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суддя вважає, що захід забезпечення позову, який просить вжити представник позивача, а саме арешт автомобіля марки "Opel Vectra 2.2 І", державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER], є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а тому приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки "Opel Vectra 2.2 І", державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач Вільнянський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON]В, в якому просить стягнути з відповідачки суму у розмірі 1184 гривні 52 копійки, яка була безпідставно отримана нею від відповідача як допомога по безробіттю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з?явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, 31.08.2015 року до Вільнянського районного центру зайнятості з питання працевлаштування звернулася відповідачка [PERSON] На підставі цієї заяви їй надано статус безробітної, та з 07.09.2015 року призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі, яка має право на матеріальні виплати з урахуванням страхового стажу відповідно до п.п.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Відповідачка перебувала на обліку у Вільнянському районному центрі зайнятості з 31.08.2015р. по 17.08.2016р., як особа, що шукає роботу, та з 07.09.2015р. по 16.08.2016р. отримувала допомогу по безробіттю. В результаті звірки з Пенсійним фондом України було виявлено, що [PERSON], перебуваючи на обліку у Вільнянському районному центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, одночасно отримувала дохід за укладеним цивільноправовим договором від ПАТ "Акцент-банк", згідно договору доручення від 15.07.2016р. № 22959462, та акту приймання-здачі робіт, складених під час його виконання. Інформацію про знаходження у цивільно-правових відносинах відповідачка [PERSON] до центру зайнятості не надавала. Допомога по безробіттю, яку відповідачка отримала в цей період часу з 11.07.2016 року по 16.08.2016 року, склала 1384,52 гривень (одну тисячу триста вісімдесят чотири гривні 52 копійки). Відповідно до абз.1 ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, позов має бути задоволений. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача на його користь суми заборгованості за договором кредиту та судових витрат по справі. Позивач посилається на те, що 12.05.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала в банку кредит у розмірі 7500.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інших витратами згідно умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.10.2014 року становить 13499, 41 грн., а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість в сумі 13499, 41 грн. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини її неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до анкети - заяви [PERSON] № 0804110700215720671 від 12.05.2011 року та умов надання кредиту, ПАТ КБ "ПриватБанк" надав [PERSON] кредит у розмірі 7500.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку виданого ПАТ КБ "ПриватБанк", сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору № б/н від 12. 05.2011 року станом на 31.10.2014 року становить 13499,41 грн., яка складається із наступного: 7052,59 грн. -заборгованість за кредитом; 4827, 80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина), 619,02 грн. (процентна складова). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, з посиланням на ті обставини, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] є абонентами ПАТ "Харківміськгаз", отримує природний газ для користування газовими приладами, але не сплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.04.2009 р. по 21.09.2011 р. у сумі 2431,49 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, залишив суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини воєї неявки не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] та є абонентом Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз". Сума заборгованості за послуги газопостачання за період з 01.04.2009 р. по 21.09.2011 р. складає 2431,49 гривень. (а.с. 6) Згідно ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України наймач житла зобов`язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Наведені докази вказують на обґрунтованість заявленого позову і про можливість його задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Тернопільського обласного комунального підприємства Фірма "Тернопільавіаавтотранс" про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що його батько [PERSON], який помер [INFO], працював у відповідача на посаді водія-механіка з 2009 року подень смерті. Приватним нотаріусом Бродівського районного нотаріального округу йому видано свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON], а саме на грошові кошти в сумі 7062,88 грн., які є заборгованістю по заробітній платі відповідача перед [PERSON] На його звернення відповідач добровільно кошти не повертає, а тому просить стягнути ТОКП Фірма "Тернопільавіаавтотранс" в його користь кошти в сумі 7062,88 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] помер [INFO] в с. Ясенін Бродівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно довідки №1-7 від 23.01.2014 року, виданої ТОКП Фірма "Тернопільавіаавтотранс", сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] становить 7062,88 грн. Приватним нотаріусом Бродівського районного нотаріального округу йому видано свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON], а саме на грошові кошти в сумі 7062,88 грн., які є заборгованістю по заробітній платі відповідача перед [PERSON] Відповідно до ст. 1227 ЦКУ суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Норми, що передбачають виплату заробітної плати померлого працівника членам його сім'ї, викладені й у розпорядженні Ради Міністрів Української РСР від 22.11.84 р. № 620-р «Щодо видачі заробітної плати, не одержаної до дня смерті робітника чи службовця» та в постанові Ради Міністрів СРСР від 19.11.84 р. № 1153 «Про порядок видачі заробітної плати, яка не була отримана до дня смерті робітника чи службовця». Згідно ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Станом на день розгляду справи відповідачем не подано, а судом не здобуто доказів виплати відповідачем позивачу коштів в сумі 7062,88 грн., що є заборгованістю по заробітній платі. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в даному випадку права позивача порушені відповідачем, та підлягають захисту, а тому позов слід задовольнити та стягнути з ТОКП Фірма "Тернопільавіаавтотранс" в користь [PERSON] кошти в сумі 7062,88 грн., що є заборгованістю по заробітній платі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON](далі - відповідач, [PERSON]) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 22.03.2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля "БМВ", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою суду у вказаній дорожньо-транспортній пригоді був визнаний винним [PERSON] Відповідно до "Звіту про визначення вартості матеріального збитку", сума матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача становить 14415,90 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5 000,00 грн. моральної шкоди та витрати на проведення звіту про оцінку вартості нанесеного збитку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, з мотивів, викладених в позовній заяві, та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про розгляд справи. Суд

Outcome: partial