Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про\~\~ застосування наслідків\~\~ недійсності\~\~\~ нікчемного правочину та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у загальній сумі 17184,23 грн. , де 8426.66 гривен -сума простроченої заборгованості , 8757,57 гривен - пеня. В обгрунтування позову позивач посилається на те , що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 р. №781 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «[PERSON] ворота» та на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.12.2014 року №142 розпочато процедуру ліквідації АТ "[PERSON] ворота" з 05.12.2014 р. по 04.12.2015 р. включно. З метою виконання всіх зобов'язань банку проводиться робота зі стягнення та реалізації грошових коштів та майна боржників для погашення вимог вкладників банку. Так, 02.07.2008 року між Акціонерно - комерційним банком "[PERSON] ворота" ( з 14 травня 2010 року назву банку змінено на Публічне акціонерне товариство "[PERSON] ворота") та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 378 за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмір 10000 гривен , а позичальник зобов'язався на умовах, передбачених договором, повернути кредит у терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 01.07.2010 року, та сплатити проценти за користування ним за ставкою 30 % річних. Умови договору відповідачем було порушено, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість у розмірі 17184,23 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.ст. 1, 2, 3 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правила щодо підсудності цивільних справ, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, тобто розмежування компетенції по розгляду і вирішенню підвідомчих суду цивільних справ всередині системи судів цивільної юрисдикції, визначені в Главі 1 Розділу 3 ЦПК України. Статтею 109 ЦПК України, якою визначається так звана, загальна територіальна підсудність цивільних справ, передбачено, що позови до фізичних осіб пред'являються в суд за місцем їх проживання. Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суді, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу. Судом встановлено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 р. №781 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «[PERSON] ворота» та на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.12.2014 року №142 розпочато процедуру ліквідації АТ "[PERSON] ворота" з 05.12.2014 р. по 04.12.2015 р. включно. З метою виконання всіх зобов'язань банку проводиться робота зі стягнення та реалізації грошових коштів та майна боржників для погашення вимог вкладників банку. Так, 02.07.2008 року між Акціонерно - комерційним банком "[PERSON] ворота" ( з 14 травня 2010 року назву банку змінено на Публічне акціонерне товариство "[PERSON] ворота") та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 378 за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмір 10000 гривен , а позичальник зобов'язався на умовах, передбачених договором, повернути кредит у терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 01.07.2010 року, та сплатити проценти за користування ним за ставкою 30 % річних. Відповідач, як було встановлено в судовому засіданні зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість в розміррі 8426,66 грн. з яких : заборгованість по відсоткам -4268,66 гривен та комісійній винагороді -4158 гривен Протоколом спільного засідання [PERSON] та Правління АТ "[PERSON] ворота" №30 від 30.07.2013 року, керівними органами АТ "[PERSON] ворота" прийнято рішення щодо прощення (аналювання) боргу [PERSON] 8426,66 гривен, з яких: заборгованість по відсоткам -4268,66 гривен та комісійній винагороді -4158 гривен Про що позичальника було повідомлено шляхом вручення 04.08.2013 року Повідомлення про прощення ( анулювання ) боргу у вказаному розмірі . Станом на 15.08.2013 рік розмір пені за простроченою заборгованістю становив 8757,57 гривен , відносно якої рішення про списання не приймалось . 14.11.2014 року Уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію акціонерного товариства "[PERSON] ворота", поштовим листом з описом вкладення та рекомендованим повідомлення було направлено повідомлення про нікчемність протоколу спільного засідання [PERSON] та Правління АТ "[PERSON] ворота" №30 від 30.07.2013 року щодо прощення (аналювання) боргу [PERSON] . Як вбачається з листа ПАТ "[PERSON] ворота", заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №378 від 02.07.2008 року було поновлено у балансі АТ "[PERSON] ворота", у зв'язку з визнанням нікчемними правочинів щодо прощення (аналювання) боргу позичальника. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України проценти за договором кредиту є платою за користування грошовими коштами та є частиною поняття "кредиту". Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст. 526 зазначеного Кодексу, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема спата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17184,23 грн. , де 8426.66 гривен -сума простроченої заборгованості , 8757,57 гривен - пеня. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 197 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved