Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 5 червня 2012 року між ПАТ "Дельта банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-06011-050612, відповідно до умов якого, Банк надав Боржнику кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2100. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором. Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та всю суму пені у разі порушення строків сплати. Станом на 15 травня 2014 року відповідачка не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 2022,41 гривень, яка складається з 1529,63 гривень - тіло кредиту, 410,44 гривень - прострочене тіло кредиту, 270,10 гривень - заборгованість по відсотках, 812,24 гривень - заборгованість за комісіями. На підставі наведеного просили стягнути з відповідачки вказану суму кредитної заборгованості та судовий збір в сумі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Одночасно із заявленням позову, представник позивача Духота І.В. просить розглядати справу без присутності представника банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності у зв'язку з хворобою. Так як вона не працює уже 10 місяців, а з липня 2014 року знаходиться на обліку служби безробіття, просить винести рішення про розстрочку її заборгованості. Бере на себе обов'язок сплатити заборгованість по кредиту, однак нараховану суму як заборгованість за комісією сплатити не зможе, оскільки ніде не працює. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-06011-050612 від 5 червня 2012 року, шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень, та на день укладання кредитного договору встановлення ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 2100 гривень, із зобов'язанням здійснення погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснення погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплати всієї суми процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені, яка нарахована у разі порушення строків сплати заборгованості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики (ст. ч.2 ст. 1054 ЦК). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач, [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору, не виконувала, внаслідок чого за кредитним договором № 002-06011-050612 від 5 червня 2012 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Станом на 15 травня 2014 року борг становить суму 3022,41 гривень, з яких 1529,63 гривень - тіло кредиту, 410,44 гривень - прострочене тіло кредиту, 270,10 гривень - заборгованість по відсотках, 812,24 гривень - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачкою порушені умови кредитного договору, зокрема нею прострочено свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачем. Між тим, відповідачкою, згідно поданої заяви вноситься клопотання про розстрочення суми заборгованості за кредитним договором, яке не підлягає до задоволення, оскільки обставини. викладені в заяві жодними доказами не підтверджені, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України -стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір в сумі 243,60 гривень, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved