Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

27.12.2018 р Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу 15682 грн 53 коп витрат, повязаних з відшкодуванням шкоди потерпілому [PERSON], заподіяної [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В позовній заяві позивач вказує на те, що 06.10.2014 р між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2383611 щодо транспортного засобу марки "Opel", реєстраційний номер [NUMBER]. 29.08.2015 р близько 21 год 30 хв відповідач керував транспортним засобом марки "Opel", реєстраційний номер [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив Правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ, реєстраційний номер А2432 ХМ, під керуванням [PERSON]. Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.12.2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Надалі, до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування звернулась потерпіла особа. На підставі наданих документів та ремонтної калькуляції було складено страховий акт № [NUMBER], та позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 15682,53 грн на користь потерпілої особи. Відповідно до ст. 38.1.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.12.2015 року встановлено факт перебування відповідача в момент ДТП у стані алкогольного сп'яніння. СК "Провідна" зверталася до відповідача з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, яку відповідач не виконав. Тому просить позов задовольнити і стягнути в порядку регресу з відповідача [PERSON] в користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" виплачене\~ страхове відшкодування в сумі 15682 грн 53 коп та судові витрати у виді судового збору в сумі 1762 грн 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не з'явився, відзив на позов не подав. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити\~ з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2015 року [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком три роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням протягом іспитового строку три роки (а.с.15-18). Відповідно до вироку суду 29 серпня 2015 року близько 21 години 30 хвилин, в темну пору доби [PERSON], керуючи у стані алкогольного сп'яніння автомобілем марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись на шляхопроводі через залізничні колії з вулиці Приміська в напрямку вулиці Привокзальна в місті Славута Хмельницької області, перевищуючи дозволену швидкість руху в населеному пункті, рухаючись зі швидкістю 75-80 км/год, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної для руху швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, в результаті чого, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», яку забороняється перетинати, виїхав на смугу зустрічного руху, де не дотримався безпечного інтервалу та при зустрічному розїзді допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21063», державний реєстраційний номер А [NUMBER], який рухався назустріч, під керуванням потерпілого [PERSON], пасажиром якого була малолітня потерпіла [PERSON], чим порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3(б); 2.9(а); 10.1; 11.1; 12.1; 12.4; 13.1; 34.1.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю водія [PERSON], потерпілі отримали такі тілесні ушкодження: потерпілий [PERSON] тілесні ушкодження,\~\~ які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; малолітня потерпіла [PERSON] - тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а отримані потерпілим [PERSON] тілесні ушкодження є наслідками ДТП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі викладеного суд знаходить доведеною винуватість [PERSON] у заподіянні шкоди [PERSON] та [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ХМС № 196249, транспортний засіб ВАЗ 21063, реєстраційний номер А2432ХМ, яким керував [PERSON] в момент ДТП, належить [PERSON] (а.с.24). 31.08.2015 року [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] за довіреністю (а.с.23), звернувся із заявою до ПрАТ "СК "Провідна" про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яке сталося за участю транспортного засобу, застрахованого ПрАТ "СК "Провідна", майну потерпілого (а.с.22). 08.09.2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК "Провідна" з повідомленням № [NUMBER] про настання страхової події, яка сталася 29.08.2015 року о 21 год 30 хв в м. Славута на автодорозі Корець-Славута-Антоніни (а.с.19). Згідно з довідкою № 71317815 про дорожньо-транспортну пригоду, 29.08.2015 р відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) за участю легкового автомобіля Opel Omega, номерний знак [NUMBER], за участю водія [PERSON] та легкового автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак А2432ХМ, за участю водія [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). 07.10.2015 р було здійснено огляд транспортного засобу ВАЗ 21063, державнийномер А2432ХМ, та виявлено ряд пошкоджень, що стверджується протоколом огляду транспортного засобу (а.с.29-30). Згідно звіту № 86 про оцінку автомобіля ВАЗ 21063, державний номер А2432ХМ, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ 21063, державнийномер А2432ХМ, в результаті його пошкодження при ДТП складає: 22158,36 грн (а.с.25-29). 18.11.2015 року Приватним акціонерним товариством «СК "Провідна» складено страховий акт № [NUMBER] та здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, що становить 15682,53 грн. (а.с.42). Відповідно до відомості № ВПТ-004879 від 18.11.2015 про виплату страхових збитків отримувачам за період з 01.12.2013 по 18.11.2015., [PERSON] за договором струхвання № АІ/2383611/2306/14 виплачено суму 15682,53 грн (а.с.44). За таких обставин суд приймає надані позивачем докази до уваги як належні, допустимі та достатні в обґрунтування позову. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 38.1.1 (а) ст. 38, п.38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Як вбачається з постанови [PERSON] Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об'єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Тому, враховуючи, що позивачем у порядку та в межах визначених законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної [PERSON] потерпілій особі, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що є підставою для регресних вимог відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved