Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] належали на праві власності колгоспному двору, головою якого був її батько [PERSON] , який на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку разом з дружиною [PERSON] , дочкою [PERSON] , зятем [PERSON] , онучкою [PERSON] . Тому кожен з них має (мав) право на 1/6 частину вказаного нерухомого майна. [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину вказаного будиноковолодіння, яку прийняла його дружина [PERSON] [INFO] вона померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на 2/6 частини зазначеного будинковолодіння, які вона заповіла позивачу як своїй дочці. З метою оформлення права на спадщину позивач звернулася у визначені законом строки із відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на спірний будинок не зареєстровано. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 06.11.2019 року вона звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 62). Відповідачі в судове засідання не з`явилися. 06.11.2019 року [PERSON] подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 64). З аналогічними заявами 11.11.2019 року звернулися інші відповідачі (а.с. 67, 68). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.02.1951 року одружились [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 44). [INFO] у вказаного подружжя народилася дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.09.2008 року (а.с. 47). У зв`язку із розірванням шлюбу позивач змінила набуте в шлюбі прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.09.2008 року (а.с. 48). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Станом на 01.07.1990 року в цьому будинку були зареєстровані [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина (проживала по день смерті - [INFO] ); [PERSON] - дочка (позивач); [PERSON] - зять (відповідач); [PERSON] - онука (відповідач) та [PERSON] - онука (відповідач). Вказане підтверджується даними, зазначеними у довідці Нижньовербізької сільської ради об`єднаної територіальної громади № 796 виданої 16.07.2019 року (а.с. 40). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.05.1996 року серії [NUMBER] (а.с. 42). Згідно із довідкою Нижньовербізької сільської ради ОТГ № 1004 від 13.09.2019 року станом на день смерті [PERSON] у вказаному будинковолодіння проживала дружина померлого [PERSON] , яка вступила в управління спадковим майном (а.с. 41). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.02.2019 року серії [NUMBER] (а.с. 43). Після смерті останньої відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Нижньовербізької сільської ради 19.07.2013 року за реєстровим № 97, який не змінювався та не скасовувався. Цим заповітом [PERSON] заповіла все належне їй на день смерті майно своїй дочці [PERSON] (а.с. 45). 09.10.2018 року позивач змінила ім`я та прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 09.10.2018 року серії [NUMBER] (а.с. 49). З метою оформлення права на спадщину позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Мануляк І.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак у зв`язку із тим, що право власності на спадкове нерухоме майно не зареєстровано, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, про що винесла постанову від 17.09.2019 року (а.с. 51). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 03.09.2019 року за № 64813, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 29). Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений ОКП «Коломийське МБТІ» 05.09.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 57,0 кв. м. житловою площею 41,3 кв. м. та господарських будівель і споруд: літня кухня - літера "Б", стайня - літера "В", стодола - «літера Г», гараж - «літера Д», навіс - «літера З», сараї - «літери К,Л,М,Н», погріб - «літера О», вбиральня - «літера П», криниця - «№1», огорожа - «№2-№6», замощення - «І». Рік зведення будинку - 1952 (а.с. 11). Ринкова вартість вказаного нерухомого майна станом на 10.09.2019 року відповідно до звіту про незалежну оцінку становить 78 400 грн. (а.с. 11-39). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved