Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Мошнівської сільської ради №198 від 10.05.2019 р. та технічним паспортом. Згідно довідки Мошнівської сільської ради №197 від 10.05.2019 р. за [PERSON] обліковується земельна ділянка 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями майна є її чоловік та дідусь позивача [PERSON] , а також її син та батько позивача [PERSON] . Однак, у 2006 році помер його батько [PERSON] , а в 2007 році на території Дарницького району м. Києва було виявлено труп його дідуся [PERSON] , що підтверджується листом-відповіддю на адвокатський запит від 07.06.2019 р. Окрім позивача інших спадкоємців після смерті його бабусі, дідуся та батька немає, а він є єдиним спадкоємцем майна, яке належало його бабусі. У передбачений законом строк, позивачем не було подано заяву про прийняття спадщини, оскільки на той час йому було лише три роки. Родинні стосунки між позивачем та батьком підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Оскільки його батько [PERSON] народився на території РФ, отримати дублікат свідоцтва про його народження, та таким чином підтвердити факт його родинних відносин з [PERSON] та [PERSON] не є можливим. Водночас, даний факт в судовому засіданні можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] . На даний час, з досягненням повноліття він фактично проживає у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , веде домогосподарство, сплачує за комунальні послуги, а отже фактично прийняв спадщину після смерті бабусі. Однак, у зв`язку з тим, що [PERSON] за час життя належним чином не зареєструвала домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , він фактично позбавлений можливості прийняти спадщину і змушений звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на дане домоволодіння. Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] та сином [PERSON] , померлого [INFO] . Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (літ. А), прибудову (літ. аі), літню кухню (літ. Б), прибудову (літ 61) сарай (літ. 62), сарай-гараж (літ. В), погріб (літ. Г), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№2), огорожа (№3), які розташовані за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, проте від його представника на адресу суду надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву, заяв та клопотань не надходило, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.09.2006 року серія [NUMBER] . Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 32902479 від 21.12.2012 року після смерті [PERSON] у Черкаській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 783/2012. Відповідно до свідоцтва про народження від 06.03.2001 року, серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у с. Мошни Черкаського району Черкаської області, батьком зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до листа Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві від 07.06.2019 р. № 12394/125/48/05-19, 23.10.2007 року за адресою м. Київ вул. Урлівська 7 був виявлений труп [PERSON] . У довідці Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 27.12.2019 року № 622/02-09 виданої [PERSON] вказано, що померлий [PERSON] 1973 року народження був зареєстрований у [ADDRESS] , на день смерті крім нього у будинку проживав його батько [PERSON] 1944 р.н., який помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження від 23.11.1962 року, серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] у с. Решаново Голишманівського району Тюменської області, РСФСР. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 18.02.1981 року, серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , місце народження Тюменська область, уклала шлюб 25.03.1972 року з [PERSON] [INFO] , місце народження Якутськ та змінила прізвище на " [PERSON] ". [PERSON] [INFO] , місце народження - с. Решаново, Голишманівського району, Тюменської області Росія, померла [INFO] у с. Мошни Черкаського району Черкаської області, про що свідчить актовий запис про смерть № 12 від 16.02.2004 року Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду з Черкаської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] у нотаріальній конторі не заводилась. У довідці Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 10.05.2019 року № 198 вказано, що домоволодіння за адресою [ADDRESS] згідно погосподарського обліку рахується за покійною [PERSON] . Згідно довідки КП "ЧООБТІ" від 31.07.2019 р. № 3432о, станом на 01.01.2013 року, право власності на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстровано. Позивачем виготовлено технічний паспорт на вказане домоволодіння 26.06.2019 року. Відповідно до листа-відповіді Черкаської районної державної нотаріальної контори №44/02-14 від 01.02.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по [ADDRESS] за законом після смерті [PERSON] , в зв`язку з тим, що з поданих позивачем документів неможливо встановити факт смерті [PERSON] , факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , а також позивачем не надано правовстановлюючий документ на домоволодіння. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до положень п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Те, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] та сином [PERSON] , який помер [INFO] підтверджується довідкою Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 27.12.2019 року № 622/02-09, свідоцтвом про шлюб від 18.02.1981 року, серії [NUMBER] . Оцінивши усі наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що вимога позовної заяви про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. Встановлення факту, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] та сином [PERSON] , який помер [INFO] має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] , право власності на який за життя померлою не зареєстровано. Син [PERSON] - [PERSON] (помер [INFO] ) та чоловік [PERSON] - [PERSON] (помер [INFO] ) за життя не прийняли спадщину після її смерті та померли. В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] та про інших спадкоємців. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про визнання за ним права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] який помер [INFO] єобґрунтованою, підтвердженою належними доказами, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved