Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.07.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7500,00 грн.(сім тисячі пятсот гривень 00 коп.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість у сумі 38919,38 грн.(тридцять вісім тисяч девятсот девятнадцять гривень 38 коп.), яка складається з наступного: 7345,26 грн.(сім тисяч триста сорок пять гривень 26 коп.) - заборгованість за кредитом; 22119,98 грн.(двадцять дві тисячі сто девятнадцять гривень 98 коп.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7124,65 грн.(сім тисяч сто двадцять чотири гривні 65 коп.)- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн.(пятсот гривень) - штраф (фіксована частина); 1829,49 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять девять гривень 49 коп.)- штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився. На адресу суду повернувся конверт в якому йому направлявся виклик до суду, з позначкою що адресат за зазначеною адресою не проживає. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідач у відповідності до вимог п.4 ч.5 ст.74 ЦПК України є таким, який повідомлений про час та дату розгляду справи належним чином, також приймаючи до уваги згоду позивача судом 06 червня 2016 року відповідно до вимог ст.224 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до умов договору № б/н від 18.07.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7500,00 грн.(сім тисячі пятсот гривень) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копією кредитного договору № б/н від 18.07.2007 року, украденого між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем. Відповідно до положень п. 3. 2. , п. 3. 3, Умов та правил надання банківських послуг, позичальник дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право в будь-який момент його змінити. Судом в якості доказу досліджено належним чином завірену копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «Приватбанку», з якої вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою",та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття можливості односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору, встановлених банком, відповідно до п.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до умов п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Судом було встановлено, що відповідно до п. 3.17 Умов та правил надання банківських послуг, при наявності у позичальника заборгованості по кредиту чи кредитному ліміту, отриманим позичальником в банку, а також по відсоткам за їх використання, банк має право нараховані відсотки перерахувати на поточний/картковий рахунок позичальника. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 5.6 "Правил користування платіжною карткою", боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 "Умов та правил надання банківських послуг" за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п. 5.3 "Умов та правил надання банківських послуг", банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п.4.6 "Умов та правил надання банківських послуг" клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Приймаючи до уваги наведе, суд вважає що позивач правомірно просить стягнути з відповідача суму заборгованості, у зв'язку з порушенням зобов'язань відповідачем за кредитним договором №б/н від 18.07.2007 року, так як станом на 31.12.2015 року відповідач має заборгованість 38919,38 грн.(тридцять вісім тисяч девятсот девятнадцять гривень 38 коп.), яка складається з наступного: 7345,26 грн.(сім тисяч триста сорок пять гривень 26 коп.) - заборгованість за кредитом; 22119,98 грн.(двадцять дві тисячі сто девятнадцять гривень 98 коп.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7124,65 грн.(сім тисяч сто двадцять чотири гривні 65 коп.)- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн.(пятсот гривень) - штраф (фіксована частина); 1829,49 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять девять гривень 49 коп.)- штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 18.07.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] Суд, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачем та позивачем склалися договірні відносини, свої зобовязання відповідач перед позивачем порушив, та позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує стягнути з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1378,00 грн.(одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжними дорученнями . Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Outcome: approved