Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 липня 2017 року померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], проте фактично проживала у квартирі матері позивача - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі спадковим договором [PERSON] від 10 березня 2016 року [PERSON] набула право власності на її квартиру. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення садівництва № 15, розташована в с.т. Світанок Чорнобаївського району Черкаської області. Відповідно до заповіту [PERSON] від 2 червня 2017 року позивач отримала у спадщину вказану земельну ділянку. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала у звязку з тим, що про існування заповіту ні позивач, ні її мати не знали, а дізналася лише під час ремонту та розбирання речей у квартирі [PERSON], який розпочала після 8 березня 2018 року, де в речах померлої знайшла державний акт на земельну ділянку, та заповіт на своє ім'я. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 липня 2018 року замінено неналежного відповідача - Мельниківську сільську раду Чорнобаївського району Черкаської області на належного відповідача - Іркліївську сільську раду Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач). У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила задоволити, а справу розглянути без її участі (а.с. 51). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 56). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 22 липня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22 липня 2017 року серії І-СР № 309501 (а.с. 12). 10 березня 2016 року [PERSON] уклала з [PERSON] спадковий договір серії НАІ № 177823, відповідно до змісту якого відчужила [PERSON] свою квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується його копією (а.с. 15-16). При житті [PERSON], а саме 29 червня 2017 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 11353, відповідно до якого земельну ділянку № 15 площею 0,0541 га, яка знаходиться у с.т. "Світанок" Чорнбаївського району Черкаської області, заповіла позивачу (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить вказана земельна ділянка, яка належала [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією державного акту від 27 вересня 2006 року (а.с. 14). Позивач своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подала, що пояснила необізнаністю про існування заповіту. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 22 липня 2017 року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Отже строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 22 січня 2018 року. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджуються листами Першої черкаської державної нотаріальної контори від 15 травня 2018 року (вих. № 979/01-16) (а.с. 46), відповідно до змісту якого після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, та Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 19 травня 2018 року (вих. № 517/01-16) (а.с. 49), відповідно до змісту якого після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. Під час розгляду справи, виходячи зі змісту позову та доданих до нього документів, судом не встановлено наявність інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацем 4 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, а саме необізнаність про існування заповіту, заслуговують на увагу. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на наявність заповіту, враховуючи що вказана спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, відповідач проти позову не заперечує, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved