Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Петрово" звернулося до Софіївського районного суду Дніпропетровської області та 10 травня 2016 року з урахуванням уточнених позовних вимог з вищевказаним позовом (а.с. 3-5; 19-21), обґрунтовуючи його тим, що 12 липня 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки № 84 загальною площею 6,3779 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему в Софіївському районі від 30 серпня 2010 року та вчинено запис за № 041013301593. Відповідно до п.8 договору, строк дії договору становить 10 років, з 12 липня 2010 року по 12 липня 2020 року. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки, 1 вересня 2010 року було передано належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку ТОВ Агрофірма "Петрово" на десять років. 30 березня 2016 року позивачем було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої позивач дізнався, що на зазначену вище земельну ділянку за кадастровим номером 1225284400:02:050:0023 12 лютого 2015 року зареєстрований у реєстраційній службі Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області договір оренди земельної ділянки серія та номер 6, виданий 30 грудня 2014 року, видавник ФОП [PERSON]. Таким чином, на земельну ділянку за кадастровим номером 1225284400:02:050:0023 здійснено подвійну реєстрацію договорів оренди землі: договір оренди землі, укладений 12 липня 2010 року між позивачем та [PERSON]; договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] Вважає, що даний договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] є недійсним, оскільки його укладено при наявності чинного договору оренди землі від 12 липня 2010 року, укладеного та підписаного позивачем з [PERSON] без попереднього розірвання або припинення цього договору у встановленому порядку, без державної реєстрації такого розірвання або припинення, в зв'язку з чим просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 1225284400:02:050:0023 загальною площею 6,3779 га, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, від 30 грудня 2014 року, укладеного між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON]; скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером 1225284400:02:050:0023 загальною площею 6,3779 га, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, від 30 грудня 2014 року, укладеного між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] зареєстрованого у реєстраційній службі Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області; стягнути з [PERSON] та фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ТОВ Агрофірма "Петрово" судовий збір у сумі 2756 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що [PERSON] під час дії договору оренди земельної ділянки з ТОВ Агрофірма "Петрово" уклала договір оренди цієї земельної ділянки з [PERSON], тому вважає вказаний договір незаконним. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] уклала договір з ТОВ Агрофірма "Петрове" на 5 років. [PERSON] став обробляти земельну ділянку в 2016 році, потім скасував договір від 2015 року та в травні 2016 року уклав новий договір строком на 10 років. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2010 році ТОВ Агрофірма "Петрово" запропонувала укласти договір оренди земельної ділянки на 5 років, а в 2015 році уклала договір з [PERSON] У 2015 році ТОВ Агрофірма "Петрово" користувалася земельною ділянкою та виплатила їй орендну плату. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру [PERSON] пояснив, що у книзі записів договорів оренди землі № п/п 1593 зареєстрований договір оренди земельної ділянки між [PERSON]і. та ТОВ "Петрово" 30 серпня 2010 року. Строк дії договору з 30 серпня 2010 року до 12 липня 2015 року. Договір не скасовувався і не визнавався недійсним. В 2014 році під час дії даного договору оренди земельної ділянки [PERSON] уклала договір з [PERSON], в зв'язку з чим підтримує заявлені позовні вимоги. Вислухавши представника позивача , представника відповідача, відповідача, представника третьої особи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які надані сторонами та були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 2 ч. 2 цієї ж статті, способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, може бути визнання правочину недійсним. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо у яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору оренди землі, який надав позивач, 12 липня 2010 року між [PERSON] та ТОВ Агрофірма "Петрово" було укладено договір оренди землі № 84 строком на десять років (а.с. 6-7), згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки від 1 вересня 2010 року земельна ділянка, площею 6,3779 га, була передана [PERSON] на десять років ТОВ Агрофірма "Петрово" (а.с. 8). Згідно договору оренди землі № 84 від 12 липня 2016 року, який надав представник відповідача, між [PERSON] та ТОВ Агрофірма "Петрово", договір укладений строком на п'ять років, договір дійсний з 12 липня 2010 року по 12 липня 2015 року (а.с. 70-71), згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки від 1 вересня 2010 року земельна ділянка, площею 6,3779 га, була передана [PERSON] на п'ять років ТОВ Агрофірма "Петрово" (а.с. 72). Відповідно до інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Софіївському районі Дніпропетровської області № 31-420-0,5-713/2-16 від 25 березня 2016 року згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, вчинено запис за № 041013301593 від 30 серпня 2010 року, яким проведено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки між гр. [PERSON] та ТОВ Агрофірма "Петрово", площею 6,3779 га термін договору оренди зазначено від 30 серпня 2010 року по 12 липня 2015 року, кадастровий номер № 1225284400:02:050:0023 (а.с. 80). Довідка підтверджується оглядом в судовому засіданні Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Доводи представника позивача та представника третьої особи відділу Держгеокадастру в Софіївському районі Дніпропетровської області про задоволення позову на тій підставі, що відповідачі в грудні 2014 року при діючому договорі оренди від 12 липня 2010 року уклали між собою договір оренди суд не може визнати обґрунтованими, так-як оспорюваний договір на час розгляду справи скасований (а.с. 81), в 2015 році земельною ділянкою [PERSON] фактично користувався позивач, за що відповідачу [PERSON] виплатив орендну плату. Сам факт звернення позивача до суду тільки в квітні 2016 року з позовною заявою про визнання договору оренди земельної ділянки від 30 грудня 2014 року підтверджує показання відповідача [PERSON] про користування земельною ділянкою позивачем в 2015 році, та виплати їй орендної плати за 2015 рік. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивача, відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed