Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] 05.12.2007 року було укладено кредитний договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4000 гривень з умовою - сплати процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік від суми залишку заборгованості. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.03.2014 року становить 19154,16 гривень, із яких: 3995,10 грн. - заборгованість за кредитом, 15159,06 грн. - заборгованість по сплаті процентів. Від представника позивача надійшла до суду заява про зменшення позовних вимог, оскільки за судовим рішенням від 26.12.2008 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором станом в розмірі 5380,36 грн., яка складалась із 3995,10 грн. - заборгованість за кредитом, 890,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн. - фіксована частина штрафу, 244,30 грн. процентна складова штрафу. Внаслідок відповідного зарахування вказаних стягнень представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14268,10 грн., що становить заборгованість по процентам. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з'явилася, про час слухання справи повідомлялася належним чином рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось рекомендоване відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому законом місці свого проживання не проживає, тому він відповідно до абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений). До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та сторони вважаються такими, що належним чином повідомлені, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (заяву від 05.12.2007 року про отримання кредиту; розрахунок заборгованості, Умови та правила надання банківських послуг), суд, розглянувши спір між сторонами в межах змінених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2007 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ „ПриватБанк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4000 гривень з умовою - сплати процентів за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць від суми залишку заборгованості. Договір складається із заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом та комісією. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 31.03.2014 року становить 19154,16 гривень, із яких: 3995,10 грн. - заборгованість за кредитом, 15159,06 грн. - заборгованість по сплаті процентів. 26.12.2008 року Баштанським районним судом Миколаївської області було видано судовий наказ, яким з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 5380,36 грн., яка складалась із 3995,10 грн. - заборгованість за кредитом, 890,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн. - фіксована частина штрафу, 244,30 грн. процентна складова штрафу (справа №2-н-339/2008). Таким чином, з врахуванням зменшених позивачем позовних вимог, борг відповідача становить 14268,10 грн. (заборгованість по процентам). Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором. Оскільки відповідач є стороною, котра при виконанні зобов'язань діяла недобросовісно, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved