Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~У січні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Сервіс К.» (далі Товариство) звернулось до суду з зустрічним позовом, в якому просило визнати недійсним\~договір оренди земельної ділянки площею 2,3428 га, що знаходиться на території Роговичівської сільської ради Шепетівського району (раніше Полонського району) Хмельницької області, кадастровий номер 6823686500:04:002:0080, укладений 05.12.2018 року між Товариством та [PERSON] , а також стягнути з відповідача судові витрати. Позов мотивовано тим, що 06.12.2018 року між товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Сервіс К.» та власником земельної ділянки [PERSON] було укладено договір оренди, згідно якого останній передав для Товариства в оренду вищевказану земельну ділянку строком на 7 років, який обчислюється з моменту державної реєстрації права оренди за цим Договором, котра була здійснена 10.01.2019 року, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис за № 29847917, однак Акт приймання-передачі об`єкта оренди не було підписано. На час підписання вказаного вище договору зазначена земельна ділянка уже перебувала в оренді у селянського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк", відповідно до договору оренди землі, який укладений 13.08.2009 року між [PERSON] та СТОВ "Агрофірма "Маяк" строком на 10 років. В зв`язку з цим 28.05.2020 року між Товариством та відповідачем договір оренди землі від 06.12.2018 року було розірвано, і лише після закінчення попередньо укладеного договору [PERSON] з СТОВ "Агрофірма "Маяк" було укладено новий договір оренди землі, а відтак договірних відносин за попереднім договором не існувало. Відтак Товариство, з урахуванням змінених підстав зустрічного позову, викладених у заяві від 02.03.2021 року, просило, на підставі ст.ст.203, 215, 230, 638 ЦК України, визнати недійсним оспорюваний договір, як такий, що вчинений під впливом обману, оскільки [PERSON] знав про існування договору оренди належної йому земельної ділянки з ТОВ "Агрофірма "Маяк", але умисно ввів іншу сторону ТОВ «Агро-Сервіс К.» в оману щодо цієї обставини, яка має істотне значення для вчинення правочину, що в подальшому стало перешкодою для позивача у реалізації аналогічного права щодо тієї самої земельної ділянки. При розгляді справи представник позивача адвокат Янцеловський М.Ф. позов Товариства підтримав та просив його вимоги задовольнити із зазначених вище підстав. Представник відповідача адвокат Кушнірук В.М. зустрічний позов у підготовчому судовому засіданні визнав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,3428 га, що знаходиться на території Роговичівської сільської ради Шепетівського району (раніше Полонського району) Хмельницької області, кадастровий номер 6823686500:04:002:0080, про що свідчать дані Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №127786 виданого Полонським районним відділом земельних ресурсів 28.08.2006 року. 13.08.2009 року між СТОВ "Агрофірма "Маяк" та [PERSON] було укладено типовий договір оренди землі, який зареєстровано 15.12.2009 року, згідно якого останній передав Товариству в оренду вищевказану земельну ділянку терміном на 10 років, строк дії якого спливав 15.12.2019 року. 06.12.2018 року між ТОВ "Агро-Сервіс К." та [PERSON] укладено Договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано 10.01.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 29847917. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Відповідно до вимог частини другої\~статті 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема\~\~ЗК України,\~Законом України «Про оренду землі». Частиною четвертою\~статті 124 ЗК України\~передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ч.1\~ст.203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно частини першої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Частиною другою\~статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~зобов`язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до пункту 8-1 частини другої\~статті 9 цього Закону\~під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. На підставі наведених норм суд приходить до наступних висновків. Укладення спірного договору оренди земельної ділянки 05.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ "Агро-Сервіс К." відбулось у період дії договору оренди цієї ж земельної ділянки від 13.08.2009 року, укладеного між [PERSON] та СТОВ "Агрофірма "Маяк", у відповідності до вимог вищенаведених статей Цивільного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», а тому вважається, що вказаний договір оренди земельної ділянки набув чинності 15.12.2009 року (день державної реєстрації), а строк його дії становив 10 років. Таким чином, строк дії договору оренди земельної ділянки від 13.08.2009 року закінчувався 15.12.2019 року, а тому [PERSON] , уклавши 06.12.2018 року договір оренди спірної земельної ділянки з\~ТОВ "Агро-Сервіс К.", умисно ввів дане Товариство в оману щодо цієї обставини, яка має істотне значення для вчинення правочину, чим порушив право користування спірною земельною ділянкою\~СТОВ "Агрофірма "Маяк". Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вищезазначеним положенням Цивільного кодексу та Закону України "Про оренду землі", оскільки одна і та ж сама земельна ділянка не може бути одночасно об`єктом оренди землі двох договорів, укладених з різними орендарями. За положеннями ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Слід зауважити, що відповідно до абз.2 ч.1 ст.229 названого Кодексу істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У зв`язку з наведеним, наявні підстави для визнання договору оренди земельної ділянки, укладеного 06.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ "Агро-Сервіс К." недійсним\~на підставі частини першої статті\~203, частини першої статті\~215 , частини першої статті 230 ЦК України. Отже, суд не знаходить підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову, та з урахуванням наведених обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved