Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач у березні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № 272/06/М від 28.12.2006 року у розмірі 128122,27грн.; з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору №272/06/М від 28.12.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит 11000,00дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.12.2009 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON], у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2012 року заочне рішення від 27 квітня 2012 року було скасовано. При новому розгляді справи представник позивача у судові засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у в судове засідання у справі не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» заявлених до поручителя [PERSON], оскільки договір поруки № 272/06/М/Р від 28.12.2006 року визнано судом недійсним. Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору № 272/06/М від 28.12.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит 11000,00дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.12.2009 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № 272/06/М від 28.12.2006 року станом на 06.03.2012 року заборгованість за ним складає 17291,22 дол. США, що в еквіваленті становить 138122,27 грн., в тому числі 6056,42 дол. США- заборгованість за кредитом; 6333,98 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом;4900,82 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Зобов'язання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, відповідно до якого розмір відповідальності поручителя перед кредитором становить 10000 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 28 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено договір поруки № 272/06/М/Р, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням боржника [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до висновку № 738 судово-почеркознавчої експертизи від 17 січня 2013 року підпис в графі «Підпис [PERSON]» у договорі поруки № 272/06/М/Р від 28.12.2006 року та в графах «Копія вірна [PERSON]» на копії сторінок паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] та картки фізичної особи - платника податків на ім'я [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису останнього. На підставі вищевикладеного, рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 23 квітня 2013 року договір поруки № 272/06/М/Р від 28 грудня 2006 року, кладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ визнано недійним. Судове рішення не змінено та не скасовано, набрало законної сили 08.05.2013 року. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Дослідивши матеріали приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в частині заявлених позовних вимог до позичальника [PERSON], оскільки останнім не виконуються належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 06.03.2012 року за ним утворилась заборгованість у сумі 17291,22 дол. США, що в еквіваленті становить 138122,27 грн., яка підлягає стягненню. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються про розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 23 квітня 2013 року договір поруки № 272/06/М/Р від 28 грудня 2006 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ визнано недійним, суд вважає заявлені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] безпідставними, а тому вони задоволенню не підлягають. Щодо стягнення солідарно із відповідачів на користь позивача 10000 грн., то приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки №167 від 20.10.2010 року, яким передбачено стягнення із відповідачів та ПАТ " Акцент-Банк" суми 10000 грн. не є багатостороннім договором, тому суд вважає що в задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягають стягненню з [PERSON] на його користь.

Outcome: partial