Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому, з посиланням на ст.41 Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.317, 319, 321, 328, 387, 391 ЦК України, просила зняти (звільнити) з-під арешту належне їй на праві власності нерухоме майно, обтяжене на підставі постанови б/н 04.07.2009 року слідчим СВ ОЗ СУ УМВС України в Кіровоградській області: квартиру [ADDRESS], запис №1 від 05.08.2009 року 18-31 №8944246; квартиру [ADDRESS], запис №1 від 05.08.2009 року 18-34, №8944261, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону - арешт на нерухоме майно, обтяжене на підставі постанови б/н 04.07.2009 року слідчим СВ ОЗ СУ УМВС України в Кіровоградській області: квартиру [ADDRESS], запис №1 від 05.08.2009 року 18-31 №8944246; квартиру [ADDRESS], запис №1 від 05.08.2009 року 18-34, №8944261. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2008 року №66, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Потьомкіною І.А., їй належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], на підставі договору дарування від 17 березня 2009 року №182, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Потьомкіною І.А., їй належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Зазначені квартири, як стало їй (позивачу) відомо, безпідставно обтяжені та знаходяться під арештом, зокрема, за витягами обтяження є Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна №28381752 та №28381814 відповідно від 06 вересня 2010 року Кіровоградської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, зареєстровано тип обтяження: арешт на квартиру [ADDRESS], запис №1 від 05.08.2009 року 18-31 №8944246 на підставі постанови б/н 04.07.2009 року, накладеного слідчим СВ ОЗ СУ УМВС України в Кіровоградській області за заявою СУ УМВС України в Кіровоградській області і власником, невідомо на яких підставах, зазначено [PERSON], який не є власником квартири; арешт на квартиру [ADDRESS], запис №1 від 05.08.2009 року 18-34, №8944261, тим же органом на та тих же підставах і власником також зазначений [PERSON], відносно якого порушена кримінальна справа. Позивач також зазначила, що вона не має жодного відношення до кримінальних справ, порушених відносно [PERSON], до кримінальної відповідальності не притягувалася, не має процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, боржника, цивільного відповідача та не є тією особою, яка повинна за законом нести матеріальну чи будь-яку іншу відповідальність за дії останнього, при цьому вважає, що накладення арешту на нерухомість, яка обтяжена за постановою слідчого СВ ОЗ СУ УМВС України в Кіровоградській області є незаконним, так як зазначена нерухомість не стосується [PERSON] і є її (позивача) особистим майном на підставі договору купівлі-продажу та договору дарування і факти набуття нею права власності на зазначені об'єкти нерухомості підтверджуються довідками ОБТІ про належність майна та відповідними витягами з реєстру прав власності, а також правоустановчими документами. Вважає, що слідчим в рамках кримінальної справи порушеної відносно [PERSON] в порушення вимог ст.126 ККПК України (в редакції 1960 року) безпідставно накладено арешт на належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, з тих підстав, що при накладенні арешту слідчий не керувався нормами законодавства, не перевірив в установленому порядку, хто є власником майна, на яке він наклав арешт та вніс неправдиву та недостовірну інформацію щодо власника майна в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, безпідставно зазначивши власником майна [PERSON], який не являється ні власником, ні співвласником зазначеного вище нерухомого майна. В свою чергу вона (позивач) є єдиним власником зазначеного майна, та не має при цьому жодних боргових зобов'язань ні перед ким, її право власності ніким не оспорене, не скасоване та є чинним, а накладення арешту на майно, яке є її особистою приватною власністю порушує її права як власника, гарантовані Конституцією та Законами України вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, що стало підставою для звернення її до суду за захистом порушених прав. Ухвалою суду від 12.11.2013 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Ухвалою суду від 28.11.2013 року залучено до участі в справі правонаступника ПАТ «Птахофабрика Україна» замість ВАТ «Птахофабрика «Україна» (Т.4 а.с.4-5). Ухвалою суду від 17.02.2014 року залучено до участі в справі правонаступника відповідача Кіровоградської ОДПІ Кіровоградську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (Т.5 а.с.110-111). Ухвалою суду від 09.04.2014 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача УМВС України в Кіровоградській області. Ухвалою суду від 02.06.2014 року залучено до участі в справі в якості співвідповідачів ТОВ «Харківський завод «Полімерконтейнер», ТОВ «Інсіт», ТОВ «Дніпропетровський млиновий комбінат», ПП «Фабрика кондитерських прикрас», ТОВ «Планета Сервіс-К», ВАТ «Буковинапродукт», ТОВ «Мікро-Ф», ТОВ «Інтершина», ТОВ «Зерноторгова компанія «Хлібодар», ТОВ «Двері Білорусії», ТОВ «Техностар ЮЕй» (Т.6 а.с.126-127). Ухвалою суду від 04.12.2014 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів реєстраційну службу Кіровоградського міського управління юстиції, залучено до участі в справі правонаступника відповідача Кіровоградську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області Кіровоградську ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області. Представник позивача під час судового розгляду позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач УМВС України в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, крім того зазначив, що відповідач УМВС України в Кіровоградській області позов не визнає, та вважає, що він не підлягає задоволенню (Т.6 а.с.77). Надав письмові заперечення проти позову, обгрунтування яких зводиться до того, що питання щодо виключення майна з-під арешту повинно вирішуватися в порядку розгляду кримінальної справи при постановленні вироку по кримінальній справі, а не в порядку цивільного судочинства. Відповідач Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, подавав заяви про розгляд справи за його відсутності, в яких також зазначав про визнання позовних вимог, які є обґрунтованими, зазначивши про те, що він не має жодного відношення до зазначеної нерухомості, також не є власником та співвласником зазначеного майна. Представник відповідача ТОВ «Донецький завод «Донпласт» подав заяву про розгляд справи за їх відсутності (Т.3 а.с.57). Представник відповідача ПП «Віза-Плюс» подав заяву про розгляд справи за їх відсутності (Т.3 а.с.60, Т.7 а.с.31, Т.10 а.с.76). Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без участі (Т.3 а.с.62). Відповідач ТОВ «Трансфер» подав заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, позов не визнає, просив відмовити позивачу в задоволенні позову (Т.3 а.с.65, Т.8 а.с.91, Т.10 а.с.78). Відповідач ПП «Фабрика кондитерських прикрас» подав заяву про розгляд справи за його відсутності (Т.7 а.с.190, Т.10 а.с.80). Відповідач [PERSON] та ФОП [PERSON] подали заяви, в яких просили провести розгляд справи за їх відсутності (Т.3 а.с.90, 91, Т.7 а.с.28, а.с.29). Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, в задоволенні позову відмовити (Т.8 а.с.93). Відповідач ПП «Промпостач» подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову (Т.3 а.с.155). Інші відповідачі (фізичні та юридичні особи) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], ПАТ "Птахофабрика "Україна", ТОВ "Геліос-1", ВАТ "Сумисортнасіннєовоч", ТОВ "КСС 2000", ТОВ "Придніпровський", ТОВ "Укрмолстандарт", ПП Фірма "Мрія-94", ТОВ "Торговий дім Спутнік", ТОВ "Стройкомітет", ТОВ "Імідж-Комплект", ТОВ "Торговий дім "Галпін", ПП "Л.Ком", ТОВ "Експо-Одеса", ТОВ "Техномарк", ТОВ "Європак-Трейд ЛТД", ТОВ "Торговий дім "Агропродресурс", ТОВ "Терекс", ТОВ "Промкомпсервіс", ТОВ "Континент", ТОВ "Зерноторгова компанія", ТОВ "Інтербілдінг", ТОВ "Тигрис", ТОВ "Італкомфорт", ПФК "М'ясопром", ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "ЮК Постачання", ТОВ "Техно-ЮГ", СТОВ АФ "Калмичанка", ТОВ "Промпостач", ТОВ "Євро-Імпорт ЛТД", ПП ПКФ "Алекс-Мебель", ТОВ "АВС Строй", ПП "Джейран", ФГ "Вікторія", ТОВ "Стар Терм", ТОВ «Харківський завод «Полімерконтейнер», ТОВ «Інсіт», ТОВ «Дніпропетровський млиновий комбінат», ТОВ «Стікс Буд», ТОВ «Східноукраїнський промисловий комбінат», ТОВ «Планета Сервіс-К», ВАТ «Буковинапродукт», ТОВ «Мікро-Ф», ТОВ «Інтершина», ТОВ «Зерноторгова компанія «Хлібодар», ТОВ «Двері Білорусії», ТОВ «Техностар ЮЕй», в судове засідання не з'явилися, неодноразово повідомлялися судом про час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання, заперечення проти позову відсутні, на підставі чого суд приходить до висновку, що відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області в судове засідання не з'явилася , повідомлялася судом про час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» надав пояснення, згідно з якими у зв'язку з запровадженнями з 01 січня 2013 року нової системи державної реєстрації прав на нерухоме майно та його обтяжень відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, об'єкти, суб'єкти цих прав містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ведення якого передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, при цьому ч.2 ст.9, ч.ч.1, 9 ст.16 Закону визначено, що рішення про державну реєстрацію обтяжень, про відмову в державній реєстрації, внесення змін до Державного реєстру прав, підстави проведення державної реєстрації припинення обтяження відноситься до компетенції державного реєстратора органу державної реєстрації прав. Органами державної реєстрації прав є відповідні структурні підрозділи територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру. При цьому, на державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як на адміністратора Державного реєстру прав, покладено виключно функції, визначені ст.6 Закону, до яких відноситься: здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, що містяться у Державному реєстрі прав. Крім того, зазначив, що відповідно до Порядку реєстрації обтяжень, який існував на час внесення відповідних відомостей в Реєстр, відповідальність щодо зазначення достовірних відомостей в заяві встановленої форми покладалася на суб'єкта, який заповнював відповідну заяву та вносив відповідні відомості в заяві, і який безпосередньо ніс відповідальність і за достовірність відомостей, зазначених в заяві, в т.ч. і щодо власника об'єкту (-ів) обтяження. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України», дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача грунтуються на вимогах закону, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Потьомкіною І.А. 22.11.2008 року, зареєстровано в реєстрі за №66, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (Т.1 а.с.20-21). Зазначене підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №21043440 від 25.11.2008 року, а також довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» про належність нерухомого майна №53065 від 04.11.2010 року (Т.1 а.с.22, 23). Крім того, встановлено та також підтверджується матеріалами справи, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 17 березня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Потьомкіною І.А. 17.03.2009 року, зареєстровано в реєстрі за №182, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (Т.1 а.с.25-26), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №22219802 від 19.03.2009 року, а також довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» про належність нерухомого майна №53059 від 04.11.2010 року (Т.1 а.с.27, 28). Судом також встановлено, що на зазначені об'єкти нерухомості: квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови б/н від 04 липня 2009 року слідчого СВ ОЗ СУ УМВС України в Кіровоградській області, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №28381752 від 06.09.2010 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано 05.08.2009 року 18:31 реєстратором: Кіровоградська філія «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова бн, 04.07.2009 року, СВ ОЗ СУ УМВС України в Кіровоградській області, об'єкт обтяження: квартира, [ADDRESS] (Т.1 а.с.24); а також витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №28381814 від 06.09.2010 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано 05.08.2009 року 18:34 реєстратором: Кіровоградська філія «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова бн, 04.07.2009 року, СВ ОЗ СУ УМВС України в Кіровоградській області, об'єкт обтяження: квартира, [ADDRESS] (Т.1 а.с.29). Власником зазначеного нерухомого майна у Витягах зазначений [PERSON]. Судом також встановлено, що постановою слідчого СВ «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області Ляпун О.В. від 04 липня 2009 року в рамках кримінальної справи №24-396, яка розслідується слідчим відділом «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області, відносно [PERSON], за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та на підставі ст.ст.125, 126 КПК України, було накладено арешт на майно та цінності підозрюваного [PERSON], [INFO], де б таке не знаходилося, тобто арешт на квартири [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS], які є предметом позову, було накладено слідчим в рамках кримінальної справи, порушеної відносно відповідача [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене у особливо великих розмірах). Зазначена постанова прийнята слідчим на забезпечення можливої конфіскації майна та можливого заявленого в майбутньому цивільного позову ( Т.1 а.с.31). Відповідно до ст.ст.125, 126 КПК України (в редакції 1960 року) слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобов'язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову. В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов'язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову. Забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності чи інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. В свою чергу, позивач [PERSON], будучи власником квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], не має жодного відношення до зазначеної кримінальної справи, більш того не має статусу підозрюваного або обвинувачуваного по даній кримінальній справі, а так само особою, яка несе за законом матеріальну відповідальність за дії відповідача [PERSON], а тому наявність арешту та заборони на відчуження вищевказаних квартир обмежує її правомочності власника, і зазначене право підлягає судовому захисту. Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України). Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №6 від 27 серпня 1976 року, із наступними змінами «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», роз»яснив, що за правилами , установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про звільнення майна з-під арешту (справа №6-26 цс 13 від 15 травня 2013 року), який в порядку ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване в процесі кримінального провадження майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Окрім того, судом відзначається, що при проведенні досудового розслідування в кримінальній справі, порушеній відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, слідчим СВ ОЗ СУ УМВС України в Кіровоградській області постановою від 04 липня 2009 року накладено арешт на майно та цінності [PERSON], які не конкретизовані та не персоніфіковані, де б такі не знаходилися. При цьому, встановлено, що слідчий СВ ОЗ СУ УМВС України в Кіровоградській області Ляпун О.В. перед винесенням постанови про накладення арешту на майно підозрюваного по кримінальній справі [PERSON] звертався з відповідним запитом №6/3076 від 15.06.2009року до компетентного органу ОКП «Кіровоградське ООБТІ», на що 18.06.2009 року отримав відповідь, за якою за даними наявними в ОКП «Кіровоградське ООБТІ» [PERSON] не має зареєстрованого права власності на нерухоме майно в м.Кіровограді та Кіровоградському районі. Предметом позову є квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS], при цьому відповідачами , які є потерпілими та цивільними позивачами пор кримінальній справі, порушеній відносно [PERSON] за ч.4 ст.190 КК України, а також прокурором, який заявив про участь в розгляді даної цивільної справи, жодного доказу про причетність [PERSON] до даних квартир не надано. В свою чергу, наявні дані про неоспорювані договори відчуження даних квартир на користь позивача та правоустановчі документи, які посвідчують право власності позивача [PERSON] на вказані квартири, які на момент судового розгляду справи ніким не оспорені та не визнані недійсними в судовому порядку. Крім того, твердженнями прокурора про те, що в ході розслідування кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] та ін. було допитано попередніх власників квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], які повідомили, що фактичним набувачем даного об'єкту нерухомості був [PERSON], який домовлявся про його придбання, розраховувався за нього, забезпечував організацію процесу нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, а квартира [ADDRESS] фактично належала [PERSON] на праві приватної власності спільно із його дружиною [PERSON] до 17.03.2009 року, після чого була подарована позивачу, яка є його донькою (Т.8 а.с.81-82) та протоколами допиту свідків [PERSON], [PERSON] (Т.8 а.с.83-89), не спростовується право власності позивача [PERSON] на спірні квартири. Окрім того, на спростування зазначених тверджень, представник позивача надала фотокопію звіту про незалежну оцінку двокімнатної квартири загальною площею 58,8 кв.м, за адресою [ADDRESS], замовником якого виступила [PERSON], яка також на підставі квитанції оплатила послуги за експертну оцінку в розмірі 470 грн. (квитанція від 15 липня 2008 року до прибуткового касового ордеру), а також фотокопію розписки попереднього власника квартири [PERSON], за якою остання підтвердила, що отримала від [PERSON] 7 000 доларів США в рахунок розрахунку за квартиру по [ADDRESS], залишок станом на 22.10.2008 року становить 40 000 доларів США, та відмітка на розписці від 22.11.2008 року про те, що гроші отримано в повному обсязі, претензій не має. З огляду на викладене вище, виходячи з положень, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України та положень ст.16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зняття (звільнення) з-під арешту належні позивачу [PERSON] на праві приватної власності об'єкти нерухомості -квартиру [ADDRESS], яка належить останній на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Потьомкіною І.А., зареєстровано в реєстрі за №66, накладений на підставі постанови б/н від 04 липня 2009 року СВ «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області, тип обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано 05 серпня 2009 року 18:31 за №8944246 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, а також квартиру [ADDRESS], яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування від 17 березня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Потьомкіною І.А., зареєстровано в реєстрі за №182, накладений на підставі постанови б/н від 04 липня 2009 року СВ «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області, тип обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано 05 серпня 2009 року 18:34 за №8944261 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Позивачем пред'явлено також позовну вимогу про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про арешт нерухомого майна, яка задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. За теоретичним визначенням позов - це матеріально-правова вимога, яка пред'являється позивачем до відповідача з приводу порушеного права, при цьому, належними сторонами в цивільному процесі є особа, якій належить право вимоги - позивач, та особа, яка повинна відповідати за позовом, - відповідач. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи зі змісту ст.ст.30,35,36,118 ЦПК України, а також загальних засад цивільного судочинства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - не можуть бути зобов'язані до вчинення певних дій. Положення третьої особи у цивільному процесі визначено ст.ст. 34,35 ЦПК України і суттєво відрізняється від правового положення сторін у процесі, зокрема, відповідача, на підставі чого рішення у справі не може бути ухвалене на користь такої особи чи проти неї, більш того, суд не повинен також судовим рішенням створювати відповідальність третьої особи перед позивачем або відповідачем. Крім того, відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в свою чергу, матеріали справи не містять відмови державного реєстратора у вилученні з Єдиного реєстру заборон відомостей про обтяження спірного нерухомого майна та відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав. Позивач, після набрання рішенням суду законної сили, не позбавлена можливості у встановленому законом порядку звернутися до відповідного органу державної реєстрації прав для державної реєстрації припинення обтяження арештом належного їй на праві власності нерухомого майна. В порядку ст.88 ЦПК України судові витрати по справі , які складаються з судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп., понесені позивачем, компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 387, 391 ЦК України,

Outcome: partial