Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 липня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальниці разом з Умовами та правил надання банківських послуг складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом позичальниці у заяві. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснювала, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2015 року за нею рахується заборгованість у загальній сумі 15995,54 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по договору на загальну суму 15995,54 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву відповідно до якої позов визнала частково і просила зменшити суму заборгованості, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі, є інвалідом першої групи безстроково і потребує постійного стороннього догляду, просила слухати справу без її участі, оскільки прибути в судове засідання не має фізичної змоги. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. За положеннями ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов'язання, згідно положень ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, судом встановлено, що 15 липня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією договору(а.с.9-10). Встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання по поверненню кредиту та процентів за користування кредитом належним чином не виконувала та заборгованість станом на 31 січня 2015 року становить 15995,54 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 6967,73 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 6724,03 грн.; заборгованості по комісіям та пенею за користування кредитом - 1065,90 грн.; а також штрафів відповідно до договору: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 737,88 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості(а.с.6-7). Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача штрафу(процентної складової) в сумі - 737,88 грн., суд враховує, що відповідно до положень ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Позивач просить стягнути штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого, надання кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. При цьому, штрафу у твердій грошовій сумі та штрафу, який обраховується у розмірі від суми позову, положеннями ЦК України не регламентований. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом першої групи безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №360248 від 18 травня 2015 року, хворіє з 2011 року і часто перебуває на лікуванні, що також підтверджується доданими довідками з лікарні(а.с.50-56). Таким чином, беручи до уваги майновий стан позичальника кредиту, який є вкрай поганим, відсутність доходів, достатніх для погашення кредиту, та те що відповідач є інвалідом першої групи, а також її хворобу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором загальною сумою 15257,66 грн. (заборгованості за кредитом - 6967,73 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 6724,03 грн.; заборгованості по комісіям та пенею за користування кредитом - 1065,90 грн.; а також штрафу(фіксована частина) - 500 грн.), при цьому відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу(процентної складової) в сумі 737,88 грн.. Відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп. Оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом І групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 18 травня 2015 року(а.с.56), а тому звільняється від сплати судового збору.

Outcome: partial