Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", який є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивувало тим, що 26.09.2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір б\\н, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 гривень зі сплатою 30% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням умов договору у відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2014 року становить 18806,88 грн, з яких: 9414,74 грн - заборгованість за кредитом; 7022,52 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 1235,96 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; 250,00 грн - штраф (фіксована частина); 883,66 грн - штраф (процентна складова). З огляду на зазначене позивач просив позов задовольнити та стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість та суму судових витрат в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача - Щирий А.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить розписка останнього про ознайомлення з датою і часом розгляду справи (а.с.107). З письмових заперечень відповідача (а.с.28-29) вбачається, що останній позовні вимоги банку не визнає, вважаючи, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Просить застосувати до даних вимог строк позовної давності, зазначаючи, що перебіг 3 річного строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі, при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, спливає не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, яким є строк дії картки, який згідно умов договору, який укладений між ним і банком 26.05.2008 року, визначений у два роки. У зв»язку з тим, що банк звернувся до суду з позовом лише в листопаді 2014 року, тобто з пропуском трирічного строку, просить відмовити в позові в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір, який складається із Заяви, Пам»ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно з яким відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1500,00 грн на платіжну картку кредитка «Універсальна 55 днів пільгового періоду» зі сплатою за користування кредитом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. Позичальнику була видана відповідна платіжна картка кредитка «Універсальна (55 днів пільгового періоду)» за № [NUMBER] зі строком її дії до 31.12.2011 року. Факт видачі відповідачу вищевказаної картки підтверджується заявою позичальника, яка містить відомості про отримання останнім кредитної картки та ПІН саме 26.08.2008 року і даний запис засвідчений підписом позичальника (а.с.7). Строк дії виданої [PERSON] кредитної картки підтверджується інформацією представника позивача - Палій Ю.В., яка викладена в відповіді на заперечення (а.с.99). При оформленні кредитної картки позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується його підписом на заяві про видачу кредиту (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно п.1.1.наданих суду Умов та правил надання банківських послуг, з якими, як вбачається з заяви про виявлення бажання оформити на своє ім.»я кредитку від 26.09.2008 року відповідач був ознайомлений, вбачається, що належним чином заповнена заява підписується клієнтом і таким чином, клієнт дає свою згоду, що заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифів складає укладений Договір про надання банківських послуг (а.с.8). Таким чином відповідачем укладено кредитний договір, що не суперечить положенням статей 627, 639 ЦК України. Підписавши заяву від 26.09.2008 року, відповідач приєднався до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, які є загальними і їх підписання позичальником не є обов"язковим (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно п.3.2. Умов та правил надання банківських послуг та змісту заяви від 26.09.2008 року вбачається, що уклавши вказаний договір, відповідач погодився на те, що банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. З письмової відповіді представника позивача - Палій Ю.В. від 02.03.2015 року (а.с.99) на заперечення вбачається, що з моменту підписання договору встановлений кредитний ліміт відповідачу змінювався, в тому числі збільшувався і зменшувався та встановлювався в наступному розмірі: 26.09.2008 року - 1500,00 грн. 18.01.2009 року - 4000,00 грн. 06.08.2009 року - 5000,00 грн. 12.09.2010 року - 10 000,00 грн. 04.10.2011 року - 5000,00 грн. 05.10.2011 року - 10 000,00 грн. 14.01.2014 року - 9420,00 грн. Відповідно до п.9.12 розділу І Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Пунктом 3.1.3 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії, якщо раніше до початку місяця закінчення строку дії не надійшла письмова заяв держателя про закриття картрахунку, а також при умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг. З письмової відповіді представника позивача - Палій Ю.В. на заперечення від 02.03.2015 року та листа представника банку Палій Ю.В. від 23.01.2015 року (а.с34) вбачається, що картка, яка була видана [PERSON] згідно умов договору мала термін до 31.12.2011 року. Перевипуск картки [PERSON] був у грудні 2011 року. Строк дії перевипущеної картки закінчується в листопаді 2015 року, а саме 31.11.2015 року. Вказане свідчить про те, що після закінчення строку дії картки в грудні 2011 року, яка була видана позичальнику 26.09.2008 року останній отримав нову картку строк дії якої закінчується 31.11.2015 року. Тобто, строк погашення [PERSON] кредиту в повному обсязі визначено останнім днем листопада місяця 2015 року. Факт отримання [PERSON] після грудня місяця 2011 року нової картки строком до 31.11.2015 року підтверджується випискою банку по картрахунку [PERSON] щодо руху коштів за основною картою (а.с.37-93), яка свідчить про те, що останній після грудня 2011 року користувався грошовими коштами, які були надані йому за договором б\\н від 26.09.2008 року, а саме вказана виписка свідчить про те, що [PERSON] після грудня 2011 року як знімав грошові кошти з карти, так і поповнював рахунок. Крім цього з вищевказаної виписки банку вбачається, що відповідач користувався кредитною картою по вересень 2013 року (а.с.37-93). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, прихожу до висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Враховуючи, що кінцевий строк (31.11.2015 року) повного погашення кредиту не закінчився, а також враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогою про повернення кредиту в повному обсязі не сплив і тому заперечення відповідача в цій частині є необґрунтованими. З розрахунку заборгованості за договором б\\н від 26.09.2008 року (а.с.3) вбачається, що позичальник - [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами договору платежі не вносив, у зв'язку із чим станом на 31.10.2014 року має заборгованість у розмірі 18806,88 грн, з яких: 9414,74 грн - заборгованість за кредитом; 7022,52 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 1235,96 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; 250,00 грн - штраф (фіксована частина); 883,66 грн - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved