Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачка у жовтні 2015 року звернулись до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 17 серпня 1973 між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого у них є дочка [PERSON], [INFO]. 17.11.1976 року [PERSON] і членам його сім'ї з 3-х осіб було дано право на зайняття двокімнатної квартири [ADDRESS]. З 1977 року по 1987 рік вона та її чоловік [PERSON] виплатили ЖБК «Транспортник» пайовий внесок у сумі 6 958 рублів за вказану квартиру. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщину на ? частину квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим позивачка звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Чернишової В.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте 17.09.2015 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, унаслідок того, що спадкоємець не надав нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру, які раніше не були оформлені належним чином померлим після виплати паю, у зв'язку з чим, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], та на іншу ? частку квартири в порядку спільної сумісної власності подружжя. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням про розгляд справи за їх відсутності та задоволенням позовних вимог в повному обсязі. Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності та не запереченням проти задоволення позовних вимог. [PERSON] та представник ЖБК «Транспортник» в судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням про розгляд справи за їх відсутності, підтвердженням обставин, викладених в позові та зауваживши, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.08.1973 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Згідно свідоцтва про народження, [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. При цьому,05.08.1995 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого змінила своє прізвище на прізвище чоловіка «[PERSON]». Так, [PERSON] надано суду заява, відповідно до змісту якої остання не претендує на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], тому з відповідною заявою до нотаріусу не зверталась, зауваживши, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. Крім того, [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. При цьому, 06.09.2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого змінила своє прізвище на прізвище чоловіка «[PERSON]». 17.11.1976 року [PERSON] та його сім'ї: [PERSON] та їх дочці [PERSON] був виданий ордер [NUMBER] на право заняття двокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно довідки №102 від 18.02.2013 року, виданої ЖБК «Транспортник», вартість квартири [ADDRESS] в розмірі 6958,00 руб. виплачена повністю. У відповідності до довідок, виданих [PERSON] ЖБК «Транспортник», остання за адресою: [ADDRESS] мешкала з 2008 року по теперішній час, де також був зареєстрований [PERSON] з 2008 та мешкав разом з [PERSON] по день своєї смерті. При цьому, за вказаною адресою також була зареєстрована [PERSON], проте з 2008 року остання там не мешкає. Згідно довідки від 11.11.2015 року, виданої ПП «Жилфонд-279», [PERSON] з вересня 2008 року по теперішній час мешкає за адресою: [ADDRESS], без реєстрації. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] помер [PERSON]. 17.09.2015 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Чернишової В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], проте постановою нотаріуса від 17.09.2015 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], унаслідок того, що не надано нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Вирішуючи даний позов по суті суд виходить з наступного. Відповідно до ст.15 Закону України "Про власність" від 07.02.1991, № 697-ХП, який був чинним на момент внесення останнього пайового внеску, «член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно». Згідно з положеннями п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Як роз'яснює в своїй постанові від 07.02.2014р. за № 5 Пленум ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю - стаття 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про кооперацію", стаття 384 ЦК України. Згідно ст. 384 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі викупу квартири член житлового кооперативу стає її власником, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира. Таким чином, право власності на квартиру [ADDRESS] виникло у [PERSON] та [PERSON] в порядку спільної сумісної власності подружжя з моменту повного внесення пайового внеску за квартиру. У відповідності до статей 1216, 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив. У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд визнає, що позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та є такою, що прийняла спадщину після його смерті у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], оскільки постійно з ним мешкала та у встановлений законодавством строк подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу. Однак, зважаючи, що правовстановлюючий документ на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у відповідності до ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України право власності на спадкове майно може бути визнане в судовому порядку. Відповідно до вимог п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить із положень ст.1 ЦПК України, відповідно до яких задачами цивільного судового провадження є захист порушених та невизнаних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, в даному випадку позивачки щодо спадкового майна після смерті [PERSON], у вигляді вищевказаної квартири. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved