Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору №DNH4KS82030685 від 25.07.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 11949,87 грн. У порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала у зв'язку з чим станом на 02.09.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 73818,06 грн., яка складається з: 3314,65 грн. - заборгованість за кредитом; 23739 ,11 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 42772,96 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3491,34 грн. - штраф (процентна складова). Рішенням Куликівського районного суду від 24.03.2014 року позов задоволено частково, стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" в сумі 13314,65 грн. заборгованості, а також вартість затрат, понесених на сплату судового збору, в сумі 243,60 грн., а всього 13558,25 грн., відмовивши в задоволенні решти позовних вимог. Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Куликівського районного суду від 24.03.2014 року в частині зменшення судом заборгованості по процентам, пені, штрафам та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги банку в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Доводи скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, неналежною оцінкою доказів по справі. Апелянт зазначає, що зменшуючи заборгованість по процентам, пені та штрафам суд необґрунтовано застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦК України. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення [PERSON], обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно з роз'ясненнями викладеними в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року, ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частину. В мотивувальній частині суд наводить свої міркування щодо розрахунку позовних вимог, складу та розподілу судових витрат. Задовольняючи частково позовні вимоги місцевий суд прийшов до висновку, що з відповідачки на користь позивача в належить стягнути неповернуту частину кредиту в сумі 3314,65 грн., а також 10000 гривень на відшкодування решти заборгованості по кредитному договору. Проте з таким висновком суду першої інстанції повністю не може погодитись апеляційний суд. Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає. Судом встановлено, що 25.07.2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ ''ПриватБанк', правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", було укладено кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав, а відповідачка отримала кредит у сумі 11949,87 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Із заяви позичальника [PERSON] від 25.07.2006 року вбачається, що відповідач ознайомлений та згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам(«Розстрочка») ( Стандарт), а також підтверджує факт надання повної інформації про умови кредитування. Згідно з п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам(«Розстрочка») (Стандарт), які діяли на час укладення спірного кредитного договору, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлений сторонами тривалістю 5 років. Враховуючи, що останній платіж позивачкою для погашення заборгованості за кредитним договором здійснений 04.05.2011 року, суд першої інстанції врахувавши, що відповідачем вчинені дії, які підтверджують визнання нею боргу обґрунтовано дійшов висновку про переривання перебігу позовної давності у відповідності із правилами ст.264 ЦК України, і тому Банк правомірно звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Зважаючи на те, що [PERSON] належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості, що виникла внаслідок такого невиконання, яка становить 73818,06 грн. та складається з: 3314,65 грн. - заборгованість за кредитом; 23739,11 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 42772,96 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3491,34 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 546, 553, 572 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою та заставою. Неустойка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Неустойка визнається однією із санкцій за неналежне виконання зобов'язання (ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частиною 2 ст. 258 ЦК України, встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, у тому числі про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Отже, застосування строку позовної давності в один рік щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожний день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами у розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положеннями ст. 616 ЦК України передбачено право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків. Як убачається з наданого позивачем розрахунку, розмір основної заборгованості становить 3314,65 грн., а розмір пені - 42772,96 грн., штрафів 3991,34 грн. І саме щодо різновидів неустойки: пені та штрафу, суду надано право зменшити її розмір за наявності обставин, які мають істотне значення. Суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги, зазначивши в рішенні про зменшення розміру решти заборгованості по кредитному договору до 10000 грн., хоча чинним законодавством не передбачено зменшення за рішенням суду заборгованості по процентам за користування кредитом. Враховуючи, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і зокрема положення цивільного законодавства щодо можливості зменшення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, рішення суду підлягає скасуванню. Апеляційний суд, виходячи із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вважає що, підлягає стягненню з [PERSON] на користь Пат КБ «ПриватБанк» 3314,65 грн., заборгованість за кредитом, 23739,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом. Вирішуючи питання компенсації втрат Банку викликаних неналежним виконанням [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором, що позивач нарахував до стягнення з відповідача на свою користь 42772,96 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3491,34 грн. - штраф (процентна ставка), апеляційний суд враховуючи право суду у відповідності до частини третьої ст.551 ЦК України зменшити розмір неустойки, який значно перевищує розмір збитків, та незадовільний майновий стан боржниці - відповідача яка є пенсіонеркою і отримує пенсію за віком, враховуючи конкретну ситуацію, а саме відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язань, вважає можливим зменшити розмір неустойки за несвоєчасність виконання зобов'язань відповідачем до 3000 грн. У зв'язку з наведеним, та встановленими [PERSON] порушеннями укладеного кредитного договору від 27.05.2006 року, необхідно частково задовольнити позов Пат КБ «ПриватБанк» стягнувши з [PERSON] на користь Банку 3314 грн.65 коп., заборгованості за кредитом (розмір основної заборгованості), 23739грн.11 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 3000 грн., неустойки за несвоєчасність виконання зобов'язань, а всього на суму 30053 грн.76 коп. Оскільки апеляційна скарга позивача задовольняється частково, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, необхідно з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнути судовий збір у розмірі 544 грн. 14 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та апеляційний розгляд справи.

Outcome: partial