Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 02.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов вище зазначеного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість в сумі 14471,07 грн. Тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав клопотання про слухання справи у його відсутність, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ч. 5 ст. 74 ЦПК України порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повістки. Надіслав на адресу суду заперечення проти позову в обґрунтування яких посилався на ту обставину, що до позовної заяви серед інших матеріалів надано незавірену його підписами ксерокопію паспорту та ідентифікаційного коду. Також до матеріалів надано ксерокопію заповненої анкети-заяви, в якій вказані відомості про нього, але вказана адреса проживання: Автономна Республіка Крим, м.Севастополь, вул.Яблунева, 12, але він жодного разу не був в м.Севастополь. У звязку з тим, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження позовних вимог, тому просив у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 02.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, який складається з Заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Заперечуючи проти укладення договору, відповідач посилався на ту обставину, що в матеріалах справи незавірена його підписами ксерокопія паспорту та ідентифікаційного коду. Відповідно до положень ч.2 ст.207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Унаслідок підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або уповноваженими особами власноручно. При цьому наявність завіреної ксерокопії паспорту та ідентифікаційного коду підписом сторони правочину, за правилами ЦК України, при укладенні правочинів не вимагається. Щодо обставини, що виключає укладення договору [PERSON] - зазначення позивачем в анкеті-заяві адреси проживання відповідача: Автономна Республіка Крим, м.Севастополь, вул.Яблунева, 12, що не відповідає на думку відповідача дійсності, суд звертає увагу відповідача, що вказана адреса у анкеті заяві міститься у розділі «Адреса проживання». У розділі ж «Адреса реєстрації» значиться: Херсонська область, Нововоронцовський район, Нововоронцовка, вул.Радянська 83, що згідно відомостей, наданих Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, є адресою його реєстрації. Інших підстав в обґрунтування своїх заперечень, відповідачем не надано. Крім того, факт користування кредитними коштами останнім у запереченнях не вказано, що дає суду підстави вважати, що дана обставина сторонами не оспорюється. Крім того, із виписки по картковому рахунку відповідача вбачається неодноразове зняття готівки, поповнення готівкою в терміналі за адресою: вул.Гагаріна 16 смт.Нововоронцовка Херсонської області, що також відповідачем не заперечується, а відтак, вирішуючи вказаний спір, суд керувався, в тому числі, умовами договору від 02.08.2012 року укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] № б/н. Згідно до умов договору, строкпогашення процентів за кредитом та тілу кредиту здійснюється в порядку - щомісячно за попередній місяць. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість в сумі 14471,07 грн., яка складається з наступного: - 1474,59 грн. заборгованість за кредитом; - 11831,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) - 665,29 грн. штраф (процентна складова) Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору, зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє клієнтів про внесенні зміни шляхом використання різних каналів звязку. За п.2.1.1.5.5 Договору, клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п.2.1.1.12.2 Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця що слідує, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначених тарифами, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає що оскільки строк погашення процентів за користування кредитом та кредиту, передбачений умовами кредитного договору, настав і відповідачем кошти не повернуті, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат у розмірі 1600,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved