Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

29.10.2015р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 07.05.2013р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52110422398B, предметом якого було надання позичальнику грошових коштів у розмірі 91406 грн. з строком користування до 07.12.2016р. та сплатою відсотків за користування ним у розмірі 17.59 % річних. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором та надав [PERSON] грошові кошти в сумі, визначеній у договорі. Однак позичальник, користуючись грошовими коштами, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у банку виникло право вимагати здійснити дострокове погашення кредиту протягом 30 днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення або інші строки, передбачені умовами договору. В результаті невиконання умов договору станом на 25.09.2015р. у [PERSON] виникла заборгованість перед банком в сумі 64900 грн. 01 коп., що складається з 33246 грн. 01 коп. заборгованості за кредитом та 31 654 грн. заборгованості за простроченим кредитом. Вказував, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 07.05.2013р. між банком та позичальником [PERSON] було укладено договір застави № R52110422398B-Z1, предметом якої є транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель "POLO", тип - легковий седан - В, 2013 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], шасі № XW8ZZZ61ZDG0565532. 06.07.2014р. на адресу позивача надійшла копія свідоцтва про смерть [PERSON], згідно якої останній помер 24.01.2014р.. 07.11.2014р. за вих. № 2145/1700-2 банк пред'явив свої вимоги до спадкоємця шляхом направлення претензії кредитора до Городоцької державної нотаріальної контори. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2015р., посвідченого державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем вищезазначеного заставного майна, що належало [PERSON], є його дочка - [PERSON]. Зазначав, що згідно п.п.6.1 та 6.2 укладеного договору застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадках, обумовлених кредитним договором, договором застави та нормами чинного законодавства України. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України, та може бути здійснено на підставі рішення суду або в позасудовому порядку. З огляду на усе вищенаведене, просив суд звернути стягнення на заставлене майно згідно договору застави № R52110422398B-Z1 від 07.05.2013р., а саме: транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель "POLO", тип - легковий седан - В, 2013 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (кузов, рама) № XW8ZZZ61ZDG0565532, який належить на праві приватної власності [PERSON], з метою погашення заборгованості [PERSON] перед позивачем за кредитним договором R52110422398B від 07.05.2013р. в сумі 64900 гривень 01 коп., шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідачки в користь позивача понесені судові витрати в сумі 1218 грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що не відмовляється погашати борг за кредитним договором, проте їй необхідний час для продажу транспортного засобу. Заслухавши пояснення представника позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.05.2013р. між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладений кредитний договір за № R52110422398B, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 91406 гривень з обовязком сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 17.59 % річних з кінцевим терміном погашення 07.12.2016р. (а.с.16-24). Згідно вищевказаного договору [PERSON] було видано кредит у розмірі 91406 гривень, що були перераховані згідно меморіального ордеру № 95549 від 07.05.2013р. [PERSON] в ТзОВ "Алекс со" в рахунок плати за автомобіль Polo A5 Sedan по угоді від 24.04.2013р. (а.с.10). [PERSON] належним чином не виконував своїх зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 23.10.2014р. у нього виникла заборгованість на суму 64900 гривень 01 коп., що складається з: 58117 гривень 01 коп. основного боргу та 6783 гривень простроченої заборгованості за процентами (а.с.11). В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 07.05.2013р. із [PERSON] був укладений договір застави № R52110422398B-Z1, предметом якої є транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель "POLO", тип - легковий седан - В, 2013 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], шасі № XW8ZZZ61ZDG056532, що зареєстрований за адресою [INFO], 6 та належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 949177, виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району 27.04.2013р. (а.с.28-33). Пунктом 1.3 договору застави передбачено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення вимоги заставодержателя, що передбачені умовами кредитного договору. Частина 6 ст.20 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992р. з наступними змінами і доповненнями передбачає, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбаченого законом або договором застави. Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003р. у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються в тому числі і спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього закону. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (аналогічне положення відображено у п.1.3 укладеного між позивачем та [PERSON] договору застави). Частиною 1 ст.20 цього ж закону встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст.ст.611, 623 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки [PERSON] в порушення умов договору № R52110422398B від 07.05.2013р. не виконав свої зобовязання, внаслідок чого станом на 23.10.2014р. утворилася заборгованість на суму 64900 гривень 01 коп., що дозволяє позивачу достроково вимагати розірвання кредитного договору, виконання якого забезпечено договором застави, а [PERSON] стала власником заставленого майна згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, з огляду на що відповідає за зобов'язаннями [PERSON] в межах вартості майна, отриманого у спадщину, суд вважає, що слід звернути стягнення на заставлене майно, визначивши спосіб його реалізації через проведення публічних торгів. Крім того у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved