Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Представник позивача МТСБУ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 16.11.2011 року о 16 год. 30 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Мітцубіши д.н. [NUMBER] по проспекту Маяковського (електроопора № 58) , не врахувала дорожньою обстановку , під час руху не дотрималася безпечної дистанції до автомобіля Фольцфаген д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого здійснила зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду від 23.12.2011 року [PERSON] визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.). В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Фольцфаген д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] та за кермом якого знаходився [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ ,,АСКА страхування" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АА/7124093, строк дії з 02.09.2011 року по 01.09.2012 року. На дату скоєння ДТП [PERSON] не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. У зв'язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 870 грн. Розмір завданих збитків згідно висновку № 6680 від 01.12.2011 року складеного ,,ЗАТ Український центр після аварійного захисту Експерт-Сервіс" - 10882,85 грн. в тому числі ПДВ - 1813,81 грн. ПДВ не є прямим збитком , а тому може бути включений МТСБУ до суми регламентної виплати. Тобто розмір регламентної виплати за відрахуванням суми ПДВ становить 9069,04 грн. 18.11.2011 року представник потерпілого повідомив про ДТП та 24.01.2012 року звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування. Зазначена шкода відповідачем відшкодована потерпілій не була. 20.02.2012 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування представнику потерпілої у сумі 9069,04 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася. Суду було надано заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.11.2011 року о 16 год. 30 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем Мітцубіши д.н. [NUMBER] по проспекту Маяковського (електроопора № 58) , не врахувала дорожньою обстановку , під час руху не дотрималася безпечної дистанції до автомобіля Фольцфаген д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого здійснила зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду від 23.12.2011 року [PERSON] визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.). В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Фольцфаген д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] та за кермом якого знаходився [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ ,,АСКА страхування" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АА/7124093, строк дії з 02.09.2011 року по 01.09.2012 року. На дату скоєння ДТП [PERSON] не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. У зв'язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 870 грн. Розмір завданих збитків згідно висновку № 6680 від 01.12.2011 року складеного ,,ЗАТ Український центр після аварійного захисту Експерт-Сервіс" - 10882,85 грн. в тому числі ПДВ - 1813,81 грн. ПДВ не є прямим збитком , а тому може бути включений МТСБУ до суми регламентної виплати. Тобто розмір регламентної виплати за відрахуванням суми ПДВ становить 9069,04 грн. 18.11.2011 року представник потерпілого повідомив про ДТП та 24.01.2012 року звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування. Зазначена шкода відповідачем відшкодована потерпілій не була. 20.02.2012 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування представнику потерпілої у сумі 9069,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до положень п.22.1 ст. 22 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно п.17 ст. 9 Закону України ,,Про стахування" страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого ьзбитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.38.2.1 ст. 38 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про відшкодування шкоди, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved