Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 95542,09 грн за кредитним договором № б/н від 06.04.2011 та судові витрати у розмірі 1921 гривню. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 06.04.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 31000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідачка при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Зокрема, відповідачка зобов`язалася: - на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; - слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено, що зобов`язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта, є борговими зобов`язаннями. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 01.07.2019 має заборгованість - 95542,09 грн, з яких: 26201,28 грн - заборгованість за тілом кредиту; 29484,46 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 33951,81грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 878,73 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 4525,81 грн - штраф (процентна складова). На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ "ПриватБанк". Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідачка порушує норми законодавства та умови кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у своїх письмових заявах просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах наявне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.50), причин неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 14.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Разом з позовною заявою від представника позивача до суду надійшло клопотання від 04.07.2019, в якому він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі (а.с.38). Від відповідачки будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не надходило. Правом подати відзив на позов вона не скористалась. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року та інші). Враховуючи, що відповідачка, хоча і належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзив на позов не подала, позивач через свого представника не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду від 11.09.2019 постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача через свого представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 6 квітня 2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та погодила, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Вона зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с.13). На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду розрахунки заборгованості (а.с.5,6-12), анкету-заяву (а.с.13), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.14), витяг з Умов та правил надання банківських послуг з ПриватБанку (а.с.15-29). З розрахунку видно, що відповідачка користувалася отриманим кредитом, вносила кошти на погашення заборгованості за тілом кредиту, за простроченим тілом кредиту, по пені (штрафам) та комісії, однак у неї виникла заборгованість. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору та ухилення відповідачки від виконання своїх зобов`язань відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства і не погашення нею заборгованості за договором про надання банківських послуг є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст. 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним сторонами і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору №б/н від 06.04.2011 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків Згідно з положеннями пунктів 2.1.1.2.3 і 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотків за його використання, по перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплату винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 06.04.2011, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , станом на 01.07.2019 за відповідачкою рахується заборгованість в сумі 95542,09 грн, з яких: 26201,28 грн - заборгованість за тілом кредиту; 29484,46 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 33951,81грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 878,73 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 4525,81 грн - штраф (процентна складова) (а.с.6-12). З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 06.04.2011 вбачається, що станом на 01.07.2019 [PERSON] нараховано, зокрема, пеню за прострочене зобов`язання в розмірі 33951,81грн, пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн в розмірі 878,73 грн та штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 4525,81 грн - штраф (процентна складова). Після проведення математичних розрахунків та враховуючи Тарифи обслуговування кредитних карт, суд встановив, що заборгованість по штрафах була нарахована після нарахування пені, що свідчить про те, що штраф в даному випадку є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за порушення строків виконання кредитних зобов`язань. Таким чином, в кредитному договорі передбачено подвійну відповідальність позичальника за невиконання зобов`язань, а саме за порушення строків виконання грошового зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості та є неправомірним, виходячи з такого. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий же висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 в справі № 6-2003цс15. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Крім того, відповідно до п.2.1.1.12.2.2. Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань із терміном прострочки понад 90 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує. Тобто, за одне й те саме порушення зобов`язання, а саме за несвоєчасне погашення боргу, передбачена подвійна відповідальність одного виду. Варто відмітити, що розмір пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн в розмірі 878,73 грн не відповідає сумі, вказаній в графі 17 «Нарахування пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн» наданого розрахунку, оскільки дана сума 878,73 грн нарахована за накопичувальним підсумком на звітну дату (графа 18), в той же час як з витягу тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що 50 грн нараховується щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн, а 100 грн нараховується щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше (а.с.14). Тобто, якщо здійснити перерахунок пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, отримана сума буде іншою, ніж та, яка вказана в загальному підсумку розрахунку заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень. Таким чином, нарахована сума пені за несвоєчасність сплату боргу понад 100 грн є необгрунтованою та також нарахованою за одне і те ж порушення, а саме несвоєчасне повернення коштів, тільки в залежності від суми заборгованості нараховується ще додатково, крім нарахованої пені. Враховуючи наведене, не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення з [PERSON] двох різновидів пені, а саме пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн в розмірі 878,73 грн, та штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 4525,81 грн - штраф (процентна складова), які являються подвійною відповідальністю за одного виду порушення та розмір пені якої є необгрунтованим, таким, що не відповідає встановленим тарифам та наданому розрахунку заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягають стягненню за кредитним договором №б/н від 06.04.2011 заборгованість в розмірі 89637,55 грн, з яких: 26201,28 грн - заборгованість за тілом кредиту; 29484,46 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 33951,81 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання. Оскільки відповідачка, будучи ознайомлена з умовами кредитування, уклавши договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяла на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення . До судових витрат позивач відносить сплачений ним судовий збір. Тому, враховуючи, що судовий збір сплачено в розмірі 1921 грн, на підтвердження чого в матеріалах наявне платіжне доручення №PROM4B0X3Е від 04.07.2019 (а.с.1), беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про задоволення позову частково і стягнення з відповідачки 89637,55 грн боргу та з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача з відповідачки 1802,28 грн сплаченого судового збору (89637,55х1921/95542,09=1802,28). На підставі вищевикладеного, ст. 61 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 610, 617, 629, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 141 ЦПК України,

Outcome: partial