Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив в судовому засіданні, до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про поновлення договору оренди землі та визнання додаткової угоди укладеною, з наступними вимогами: визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі площею 4,60 га, кадастровий номер 3520885800:02:000:9001, що знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, укладеного 23 березня 2006 року між Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] , зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр - ДЗК» 11 квітня 2006 року за №3, відповідно до її змісту, а договір оренди землі - поновленим на той самий строк та на тих самих умовах та надав зміст додаткової угоди. Позов обґрунтовує тим, що 23 березня 2006 року між ним та Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області укладено договір оренди землі площею 4,60 га, що заходиться на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Договір зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр - ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 квітня 2006 року за №3. Відповідно до п. 8 Договору даний договір укладено на 10 років. Сторони домовились, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Крім того, 03 березня 2010 року між ним та Бобринецькою районного державною адміністрацією Кіровоградської області було укладено додаткову угоду про зміну умов Договору оренди земельної ділянки №3 від 11.04.2006 року за умовами якого сторони досягли згоди про продовження терміну дії договору оренди землі на 10 років з моменту укладення цієї додаткової угоди та зміну окремих його положень, в тому числі збільшено розмір орендної плати з 2% до 3%. Відповідно до п.3, 5 додаткової угоди передбачено, що вона є невід`ємною частиною договору оренди землі та набуває чинності з моменту її підписання сторонами, тобто з 03 березня 2010 року. Таким чином, після підписання додаткової угоди строк договору оренди землі було продовжено до 03 березня 2020 року. 27 грудня 2019 року позивач звернувся Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із повідомленням про поновлення вказаного договору оренди земельної ділянки з проєктом додаткової угоди в редакції, довідки про відсутність заборгованості з орендної плати, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, агрохімічний паспорт поля. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом №Л-83/0-28/0/17-20 від 24.01.2020 року запропонувало йому звернутися з таким повідомленням у встановлений строк, визначений договором оренди землі та Законом України «Про оренду землі», а також подати документи відповідно до вимог законів та прийнятих до них нормативно - правових актів, чим порушив вимоги частинах 1-5, 11 статті 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 8, 19 Конституції України. Позивач зазначає, що всупереч законодавчій вимозі ч. 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» відповідач не прийняв рішення по суті заяви, натомість направив лист-повідомлення не надавши обґрунтованих заперечень та не підписав додаткової угоди. Спір у справі виник у зв`язку з тим, що на думку позивача, наявні всі умови для поновлення терміну дії Договору оренди на новий строк, однак відповідач перешкоджає позивачу в реалізації його прав землекористувача, в тому числі й ті, що закріплені у частинах 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник адвокат Репело О.В. в судове засідання не зявилися про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Від представника позичава - адвоката Репело О.В., який діє на підставі довіреності від 26.11.2019 року до суду надішла заява в якій він просить провести слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити в повному обсязі враховуючи уточнення до нього. Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник до суду не з`явився, заяв та клопотань не подав. До суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказавши, що право позивача на користування земельною ділянкою за довогором не порушене, а тому передчасно вирішувати питання про поновлення договору оренди не є доцільним (а.с.41-47). Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, оголосивши відзив відповідача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 1статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до змісту ст.15 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування). Судом встановлено, що 23 березня 2006 року між [PERSON] як орендарем та Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області як орендодавцем укладено та зареєстровано строком на десять років договір оренди землі загальною площею 4,60 га ріллі, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр - ДЗК» 11 квітня 2006 року за №3 кадастровий номер 3520885800:02:000:9001 (а.с.8-10). Зі змісту договору вбачається, що сторонами погоджено усі істотні умови договору оренди земельної ділянки, зокрема відповідно до п. 8 Договору даний договір укладено на 10 років. Сторони домовились, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Крім того, 03.03.2010 року між [PERSON] як орендарем та Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області як орендодавцем укладено Додаткову угоду про зміну умов договору землі №3 від 11 квітня 2006 року, які зареєстровано 13 серпня 2010 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено Бобринецьким районним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» запис за №041036500003 щодо земельної ділянки площею 4,60 га (а.с.11). Цією додатковою угодою внесено зміни до п.9 «Орендна плата», п.10 «Обчислення розміру орендної плати», п.15 «Передання земельної ділянки в оренду», доповнено п.13 Договору оренди землі від 23.03.2006р. Так, за змістом вказаної Додаткової угоди, яка площею 4,60 га ріллі, кадастровий номер 3520885800:02:000:9001, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та продовжено термін дії договору на десять років з моменту проведення державної реєстрації додаткової угоди, змінено розмір орендної плати до 3% від нормативної грошової оцінки землі станом на 1 січня поточного року та умови обчислення її розміру, а також визначено у пункті 3, що ці додаткові угоди є невід`ємною частиною Договору. Згідно частини 1статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Нормами частини 4 статті 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Відповідно до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодизації, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру. Положеннями статті 770 Цивільного кодексу України визначено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Як вбачається із матеріалів справи земельна ділянка, яка є предметом Договору, розташована на території Кіровоградської області, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, а тому повноваження по розпорядженню такою земельною ділянкою відносяться до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що не оспорюється сторонами. Отже, за наведеними вище нормами законодавства орендодавцем землі, що отримана [PERSON] в оренду за Договором, стало Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Вказана зміна не є підставою для припинення дії відповідного Договору. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди. Згідно з частиною першою статті 19 Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент укладення Договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації; договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. У справі, що розглядається, пунктом 42 Договору передбачено, що Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Таким чином, перебіг строку дії Договору розпочався після його реєстрації та з урахуванням внесених Додатковою угодою змін, якою продовжено термін дії договору на 10 років з моменту проведення державної реєстрації додаткової годи, строк дії Договору закінчується 03.03.2020 року. Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, через представника-адвоката Репело О.В. завчасно, більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору (тобто не пізніше 03.03.2020 року), звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із повідомленням від 24.12.2019 року про поновлення договору оренди земельної ділянки, яким повідомив про своє бажання скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк (поновити договір оренди землі) та направив підписані орендарем два примірники проекту додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки, просить Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області підписати їх і направити один підписаний примірник на адресу [PERSON] . До листа-повідомлення позивачем додано проєкт додаткової угоди до Договору оренди землі у двох примірниках, за змістом якої договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Вказані обставини підтверджуються копіями повідомлення про поновлення договору оренди землі від 24.01.2020 року, доданого до нього проєкту Додаткової угоди, службового чеку ПАТ«Укрпошта» від 27.12.2019 року за накладною 2500668778887, фіскального чека ПАТ«Укрпошта» від 27.12.2019 року, опису вкладення у цінний лист та відстеження поштового відправлення 2500668211356 з інформацією про вручення відправлення 27.12.2019 (а.с.12-15). При цьому, додаткову угоду викладено в наступній редакції: ДОДАТКОВА УГОДА до Договору оренди землі від «23» березня 2006 року (зареєстрованого у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр - ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.04.2006 року за №3) м. Кропивницький «_____» _____________2019 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, від імені якого діє ______________________________________________________, на підставі статей 15-1, 122 Земельного кодексу України, іменоване в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та [PERSON] , іменований в подальшому «Орендар», з другого боку, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», уклали цю додаткову угоду (далі за текстом Угода) про поновлення договору оренди землі від 23.03.2006 року (зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр-ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.04.2006 року за № 3) (далі за текстом - Договір) наступним чином: 1.Поновити договір оренди землі від 23.03.2006 року (зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр-ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.04.2006 року за № 3) терміном на 10 (десять) років. 2.Замінити у всіх частинах і пунктах Договору назву органу державної влади, який виступає Орендодавцем, з Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, згідно зі статтею 122 Земельного кодексу України. 3. Всі інші умови вищевказаного договору не обумовлені даною угодою, залишаються незмінними. 4.Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі від 23.03.2006 року (зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр-ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.04.2006 року за № 3) та набирає чинності з моменту її державної реєстрації відповідно до закону. 5.Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, одна з яких знаходиться у «Орендодавця» - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, другий - у «Орендаря» - [PERSON] , третій - в органі, який провів державну реєстрацію. РЕКВІЗИТИ СТОРІН: Орендодавець: Орендар: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ [PERSON] ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У с. Новомиколаївка Бобринецький район КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ Кіровоградська область п.і.27248. п.і.25030, місто Кропивницький, вулиця Академіка Корольова. буд. 26. код ЄДРПОУ: 39767636 У відповідь на вказане звернення, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом № Л-83/028/0/17-20 від 24.01.2020 року процитував зміст частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», а також друге речення пункту 8 договору оренди землі, згідно якого після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію та пояснив, що при поданні заяви про поновлення договору оренди земельної ділянки, на їх- думку, [PERSON] не дотримано строку встановленого цим для подання повідомлення щодо поновлення договору та не надано відповідних документів (а.с.20). Головним управлінням Держгеокадасту у Кіровоградській області у встановлений строк до 03.03.2020 року запропонований позивачем проєкт додаткової угоди не підписано. Вказане стало підставою звернення позивачем із даним позовом до суду. Суд враховує, що спеціальним законом, що регулює питання оренди землі, є Закон України «Про оренду землі», яким встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частиною першою статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки. Згідно із частиною першою статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ст. 31 Закон України «Про оренду землі» договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Пунктом 8 Договору та ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено переважне право орендаря на поновлення договору на новий строк. Це положення договору узгоджується із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Згідно частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди. Так, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми). Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору). При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді". У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті. У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц. Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не пов`язані одна з іншою. З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, термін дії кого додатковою угодою продовжено на 10 років, оскільки завчасно, тобто ще 24.12.2019 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з повідомленням про поновлення договору оренди землі, додавши проект додаткової угоди до нього ( а.с.12-15). Отже, орендар належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір поновити строк дії Договору оренди землі, як це передбачено його умовами та вимогам ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». В свою чергу, відповідач після отримання листа позивача зобов`язаний був відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» протягом місяця розглянути дану заяву, узгодити з орендарем істотні умови договору, прийняти рішення та укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, або повідомити орендаря про відмову в продовженні договору в разі недосягнення згоди щодо істотних умов договору. В той же час, як вбачається з матеріалів справи не виконав цих вимог Закону, а листом-повідомленням № Л-83/028/0/17-20 від 24.01.2020 року лише запропонував позивачу звернутись з цим питанням у встановлений строк, визначений договором оренди землі та Законом України «Про оренду землі», а також подати документи відповідно до вимог законів та прийнятих до них нормативно-правових актів. Суд зазначає, що законодавцем у частині 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); 4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Зазначені положення слід розуміти таким чином: а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі. При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни. Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах (вказаний висновок наведено у постанові Верховного суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17). В свою чергу відповідач, як вбачається з матеріалів справи, безпідставно ухилився від розгляду звернення позивача по суті, фактично запропонувавши звернутись у встановлений строк, визначений договором оренди землі та Законом України «Про оренду землі». Однак, умовами Договору та діючим законодавством визначено виключно строк, не пізніше якого необхідно звернутись із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, граничного строку, не раніше якого необхідно звертатись, ані умовами укладеного між сторонами Договору, ані іншими нормативно-правовими актами на даний час не визначено. Крім того, відповідач зазначив про необхідність подачі документів відповідно до вимог законів та прийнятих до них нормативно-правових актів. Проте, як вбачається з матеріалів справи, до повідомлення від 24.12.2019 року позивачем додано проект додаткової угоди. При цьому, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», до листа повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар має прикласти лише проект Додаткової угоди, обов`язку подання будь-яких інших документів Законом України «Про оренду землі» та іншими нормативно-правовими актами не встановлено. Разом з тим, з копії агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки №161310 щодо земельної ділянки площею 4,5978 га. розташованої с.Новомиколаївка Бобринецького району Кіровоградської області, землекористувачем якої є [PERSON] з координатною прив`язкою 3520885800:02:000:9001 (а.с.19) вбачається, що позивачем отримано технічний паспорт вказаної земельної ділянки. Крім того, заявником також отримано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площею 4,5978 з кадастровим номером 3520885800:02:000:9001, сформованого 28.11.2019 року, нормативна грошова оцінка якої складає 130254,78, що підтверджується його копією (а.с.18). З довідки Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області ( а.с.16) встановлено, що у повивача заборгованість з орендної плати відсутня, та остання сплачується ним вчасно. Аналогічні обставини встановлені також із листа Новоукраїнствого управління Голованого управління ДПС у Кіровоградській області від 25.11.2019 р. ( а.с.17). Таким чином, суд вважає встановленим факт добросовісного виконання позивачем як орендарем умов укладеного договору оренди земельної ділянки та вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у процесі звернення до відповідача з повідомленням про намір поновити договір оренди земельної ділянки. В той же час, бездіяльність відповідача при розгляді вказаного повідомлення, не переконання суду, є неправомірною. Згідно ч.11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Таким чином, враховуючи безпідставність листа № Л-83/028/0/17-20 від 24.01.2020 року, та ухилення відповідача від прийняття рішення щодо поновлення договору оренди землі на новий строк на тих самих умовах чи переходу до процедури узгодження істотних умов договору, судом встановлено факт порушення відповідачем місячного терміну для повідомлення орендареві про прийняте рішення, оскільки таке рішення, як вбачається з матеріалів справи, орендарем не було прийнято, що у свою чергу, дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі. Відтак, у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із листом-повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті ст. 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17. Доводи відповідача про неналежне виконання орендарем обов`язків за договором оренди не підтверджені матеріалами справи. Більш того, доказів застосування орендодавцем до орендаря негативних наслідків за невиконання умов договору, визначених п. 39 Договору оренди та ст. 32 Закону України «Про оренду землі» суду не надано. Доказів того, що протягом дії строку оренди орендодавець надсилав орендарю претензії, інші повідомлення про порушення умов договору або ставив питання про його розірвання суду також не надано. Незважаючи на це, відповідач безпідставно ухиляється від укладення додаткової угоди про поновлення договору, яка, фактично, є документальним оформленням прав позивача на використання земельної ділянки. За встановлених судом обставин, належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди відповідач порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору. Суд також враховує, що лист-повідомлення відповідача №Л-5669/0-126/0/17-20 датоване 13.05.2020 року не має правового значення для даної справи, оскільки надісланий позивачу поза межами місячного терміну, встановленого ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», та вже після листа-повідомлення № Л-83/028/0/17-20 від 24.01.2020 року (а.с.55-56). Враховуючи викладене, на переконання суду вказаний лист також не впливає на реалізацію позивачем права на поновлення договору оренди землі в порядку норм ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Отже, на думку суду, позивачем дотримано передбаченої ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» процедури, необхідної для поновлення договору на новий строк, натомість у листі-повідомленні від 13.05.2020 року відповідач неправомірно послався на надумані підстави для ухилення від поновлення договору оренди землі. Таким чином, суд наголошує, що саме відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем переважного права на поновлення договору відповідно до вимогстатті 33 Закону України «Про оренду землі». Суд вважає, що недобросовісна поведінка Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, як Орендодавця за Договором, яка полягає у невиконанні відповідачем установленого ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути лист-повідомлення [PERSON] та не повідомлення позивача про прийняття рішення щодо поновленні Договору, надало позивачеві законні сподівання та правомірні очікування вважати поновленим відповідний Договір. Так, у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Таким чином, саме на ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, як на державному органі, лежить обов`язок належного дотримання процедури розгляду питання, пов`язаного з поновленням договору оренди земельної ділянки, яка відноситься до державної власності. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. Практикою Європейського Суду з прав людини встановлено, що принцип верховенства права вимагає дотримання вимог "якості закону", яким передбачається втручання у права особи та основоположні свободи. Так, у рішенні від 10.12.2009 у справі "Михайлюк та Петров проти України" зазначено: "Суд нагадує, що вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачити його наслідки для себе, а також це законодавством повинно відповідати принципу верховенства права (рішення "Полторацький проти України" від 29.04.2003). Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» містить пряму вказівку щодо обов`язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі з мовчазної згоди орендодавця. Отже, враховуючи, що нормами законодавства України, які були чинними під час виникнення спірних правовідносин, прямо встановлена обов`язковість оформлення додаткової угоди до договору оренду землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди (стаття 640 Цивільного кодексу України, стаття 125 Земельного кодексу України), суд вважає, що позивачем правильно обрано спосіб захисту свого цивільного права чи інтересу, який відповідає вимогам статті 16 Цивільного кодексу України. Позивач звернувся до відповідача з повідомленням про поновлення Договору оренди землі, направивши, у тому числі, проект Додаткової угоди, яка не містить інші (змінені) умови у порівнянні з первинним договором оренди. Позивачем не пропонувалось внесення додатковою угодою змін до умов Договору оренди землі, а тому немає необхідності щодо їх узгодження сторонами відповідно до вимог частини 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої лише у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. За викладених обставин суд доходить висновку, що зміна умов договору оренди землі можлива лише за відсутності заперечень обох сторін щодо таких змін, а в разі недосягнення такої домовленості укладення договору зі змінами запропонованими лише однією стороною є неможливим, оскільки відповідно до норм статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними у визначенні умов договору. Водночас у разі укладення Додаткової угоди, якою поновлюється дія Договору оренди землі на тих же умовах і на той же строк презюмується право орендаря на таке укладення і наявність письмової згоди орендодавця не є необхідним (оскільки такої згоди сторони вже досягли на момент укладення самого Договору оренди землі). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 89ЦПК України,суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зібрані у справі докази свідчать про те, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку. Відтак, беручи до уваги законодавчі приписи ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення договорів оренди землі, установивши належне виконання позивачем умов договору оренди земельної ділянки, не спростування цих фактів відповідачем, враховуючи свавільне ухилення відповідачем від виконання приписів ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», суд дійшов висновку відновити порушене право позивача на поновлення спірного договору оренди землі шляхом укладання відповідної додаткової угоди у редакції, наведеній позивачем у проекті додаткової угоди, що направлявся відповідачеві разом із повідомленням про поновлення договору оренди землі від 24.12.2019 року. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, вищезазначені норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», суд задовольняє позов про визнання укладеною Додаткової угоди, якою поновлюється дія Договору оренди землі на тих самих умовах і на той же строк, що відповідає ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Відповідно, підлягає задоволенню позовна вимога щодо поновлення терміну дії Договору оренди землі на новий термін шляхом визнання укладеною Додаткової угоди до Договору оренди землі від 23.03.2006 року на умовах, наведених позивачем у проекті Додаткової угоди, що направлявся відповідачеві разом із повідомленням від 24.12.2019 року. З огляду на вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України. У відповідності до ст.141 ЦПК України з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп.

Outcome: approved