Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

В серпні 2016 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги банк обґрунтовує тим, що 20 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11254173000. Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 105 000,00 доларів США, а останній зобов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 19 листопада 2027 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,9% річних. Також позивач зазначає, що 20 листопада 2007 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до кредитного договору, згідно умов якої викладено п. 1.3.5. договору в новій редакції, а також доповнено новими абзацами пункти 3.4, 5.2. та 7.5. договору. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повому обсязі, надаши відповідачу кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER]. Однак, [PERSON] в супереч умов кредитного договору не здійснив платежів для погашення кредиту, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. Таким чином, станом на 08.08.2016 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 75 440,90 дол. США, з яких: 65 626,40 дол. США - кредитна заборгованість; 9 814,50 дол. США - заборгованість по процентам. Разом з тим, станом на 08.08.2016 року відповідач має заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 71 888,49 грн., з яких: 28 162,84 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 43 725,65 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України достроково стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши на електронну адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11254173000 (а.с. 5-10). Відповідно до п.1.1. даного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті, долара США, в сумі 105 000,00, що дорівнює еквіваленту 530 250,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати розміру суми кредиту, зазначеного в цьому пункті договору, для чого надає до Банку письмову заяву, в якій зазначає бажану суму траншу та бажану дату його отримання. Згідно п. 1.2.2. договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно Додатку №1 до Договору (а.с. 11-16), але в будь-якому випадку не пізніше 19 листопада 2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. За користання кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,90 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору (п. 1.3.1. кредитного договору). Строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (п. 1.3.4. кредитного договору). Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, цільове призначення кредиту - кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме придбання пятикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченного платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, а також в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання за цим договором (п. 4.1. кредитного договору). Пунктом 6.1. кредитного договору визначено, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2. цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Також, судом встановлено, що 20 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11254173000 від 20.11.2007р., відповідно до умов якого додано до Договору Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту; додано до Договору Додаток № 3 - Тарифи банку, а також внесено зміни до розміру процентної ставки (а.с. 17-27). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 11254173000 від 20 листопада 2007 року, підтвердженням чого є виписка з особового рахунку клієнта (а.с. 52). Проте відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим 14.03.2016 року банк направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору (а.с. 28-29), що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень (а.с. 30-38). Однак вказана вимога залишена відповідачем без задоволення. Згідно довідки- розрахунку заборгованості за кредитом, суд вбачає, що станом на 08.08.2016 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом склала 75 440,90 дол. США, з яких: 65 626,40 дол. США - кредитна заборгованість; 9 814,50 дол. США - заборгованість по процентам. Також, станом на 08.08.2016 року відповідач має заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 71 888,49 грн., з яких: 28 162,84 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 43 725,65 грн. - пеня за прострочення сплати процентів (а.с. 39-51). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюваню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). З правової позиції Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року, висловленій в постанові № 6-1680цс15 вбачається, що якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобов'язання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України ( стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договір про надання споживчого кредиту № 11254173000 від 20.11.2007 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 29 148,73 грн. витрати на оплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved