Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У вересні 2020 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - Банк) звернулося до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" та [PERSON] були підписані заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, та встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), максимальний (бажаний) розмір якого може бути встановлено у розмірі 30000грн строком на 36 місяців. 15 червня 2016 року сторони підписали заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою до заяви про приєднання, в якій відповідач просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок. В свою чергу, Банк встановив відповідачу кредитний ліміт у сумі - 20000грн., при максимальному розмірі кредиту - 40000грн, зі сплатою відсотків 30,00% річних за користування кредитними коштами, строком кредитування на 36 місяців. Позивач належним чином виконав всі умови договору, надавши відповідачу кредит. Проте, відповідач своїх обов"язків за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 18 серпня 2020 року становить 29344,38грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 19996,72грн; проценти за користування кредитом - 6998,67 грн; РКО - 14,00грн; пеня - 1118,24 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 473,35 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 264,01 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 259,96 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 219,43 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 29344,38 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00грн. Учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судового виклику рекомендованим листом з повідомленням, яке повернулося з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 28 жовтня 2015 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було підписано Заяву про приєднання (частина 1) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету "Зарплатний" та видав платіжну картку типу Mastercard Debit Standart (а.с. 30-31). Згідно з Заявою (частина 2) на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), підписаною між Банком та [PERSON] 28 жовтня 2015 року, максимальний (бажаний) розмір кредиту, який може бути встановлений Клієнту, становить 30 000,00грн строком на 36 місяців (а.с. 32-34). 15 червня 2015 року між Банком та [PERSON] була підписана заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, на виконання умов якої Банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту в розмірі 20 000 грн., при максимальному розмірі кредиту - 40000грн, на відкритий картковий рахунок № [NUMBER] , строком кредитування на 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних (а.с 36). Підписанням вказаної Заяви, відповідач беззастережно погодився з усіма умовами кредитування відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п. 1 Блоку 4 Заяви (частина 2). Пунктами 3.6.1 та 3.6.2 Заяви на встановлення (збільшення)відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), сторони погодили процентну ставку 30,00 % річних за користування кредитними коштами та 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Разом з підписанням Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідач 15 червня 2016 року підписав "Повідомлення про умови кредитування", в яких визначено основні умови кредитування, зокрема процентна ставка, реальна процентна ставка, орієнтовна вартість кредиту, форма та вид забезпечення у вигляді пені, яка є неустойкою та страхування кредитів (а.с. 37). Пунктом 3.9 Заяви, відповідач беззастережно погодився, що датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником (працівником) банку; датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання ним кредитного ліміту (кредитних коштів), але не раніше дати першого зарахування заробітної плати (умова застосовується для зарплатних карток). Пунктом 8 Блоку 4 "Умови кредитування" Заяви (частина 2) на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 28 жовтня 2015 року, сторонами передбачено, що за несвоєчасну сплату обов`язкового щомісячного платежу в строки, визначені Заявою, клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період прострочення платежу, від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст. ст. 610, 612 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк виконав свої зобов"язання за договором, надавши 15 червня 2016 року відповідачу кредитний ліміт у розмірі 20 000,00грн. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов"язання не виконував, у зв"язку з чим, станом на 18 серпня 2020 року, за наданим позивачем розрахунком, у нього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 29344,38грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 19996,72грн; проценти за користування кредитом - 6998,67 грн; РКО - 14,00грн; пеня - 1118,24 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 473,35 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 264,01 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 259,96 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 219,43 грн (а.с.8-15). Факт наявності заборгованості відповідача по основному боргу та процентами підтверджується випискою по картковому рахунку позичальника за період з 15.07.2016-20.08.2020 із зазначенням дат отримання кредитних коштів та їх часткового повернення (а.с. 16-29). Разом з тим, Банк просить стягнути з відповідача комісію у розмірі 14,00 грн. За змістом положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до Повідомлення про умови кредитування, позичальник сплачує Банку комісію на розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням платіжних карток, згідно з Тарифами за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки (клієнт (позичальник) зобов`язується самостійно ознайомлюватись із Тарифами Банку). До позовної заяви позивачем не приєднано Тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, а Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка підписана відповідачем, не містить даних про розмір комісії за розрахункове касове обслуговування поточного рахунку, а також підстав та порядку нарахування цієї суми. За такого, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог АТ "Ощадбанк" про стягнення з відповідача заборгованості з комісії за розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку. Відповідач не довів належного виконання зобов"язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial