Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № BL3989 від 18.04.2008 року в розмірі 4817,27 дол. США. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.04.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредитних послуг №ВL 3989 та додаткову угоду до кредитного договору № ВL 3989, відповідно до умов яких банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 15000,00 дол. США зі сплатою 22,5% річних за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування, 24% річних за користування кредитними коштами понад строк кредитування та 48 % річних за користування кредитними коштами понад строк кредитування. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань, встановлених кредитним договором, станом на 07.12.2016 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 4817,27 доларів США. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредитних послуг №ВL3989, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 15000,00 доларів США, з платою за користування кредитом процентів в розмірі 22,5% річних. 30.03.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору (далі - додаткова угода №1), у п. 1.3.1. якої встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до цієї Додаткової угоди, якщо тільки не застосовується інший (коротший) термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або цієї Додаткової угоди та/або згідно умов відповідної угоди сторін. Пунктом 1.3.3.1. Додаткової угоди №1 встановлено, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування цією Додатковою угодою встановлюється процентна ставка в розмірі 24% річних. Згідно із умовами п. 1.3.3.2.2. Додаткової угоди № 1 починаючи з 01.10.2009р. за користування кредитними коштами понад строк встановлюється процентна ставка в розмірі 48% річних, при цьому п. 1.3.3.2.1 Додаткової угоди № 1 втрачає свою чинність. Враховуючи порушення відповідачем своїх зобовязань, встановлених кредитним договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, за відповідачем утворилась заборгованість, у розмірі яка становила 4817,27 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту 639,66 дол. США, сума дострокового стягнення кредиту 3526,23 дол. США, несплачені відсотки 570,60 дол. США, підвищені відсотки 80,78 дол. США. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обовязків. Зобовязання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що кредитний договір № ВL3989 від 18.04.2008 року та укладена до нього додаткова угода №1 від 30.03.2009 р, не є розірваними, а позичальник [PERSON] свої зобовязання перед банком за вказаним кредитним договором щодо повернення кредиту та відсотків за його користування не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача простроченої заборгованості по сумі кредиту 639,66 дол. США, суми дострокового стягнення кредиту 3526,23 дол. США, несплачених відсотків 570,60 дол. США, підвищених відсотків 80,78 дол. США. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 1986,29 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved