Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Ірпінський міський відділ головного управління державної міграційної служби України в Київській області, Державна міграційна служба України, Державний архів Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві заявниця вказує, що є громадянкою Російської Федерації. У зв`язку із переїздом в Україну нею було отримано посвідку на тимчасове проживання серія [NUMBER] . Має намір отримати дозвіл на імміграцію в Україну згідно Закону України «Про імміграцію». Проте, для отримання такого дозволу згідно чинного законодавства України їй необхідно отримати рішення суду про встановлення юридичного факту місця проживання [PERSON] в період 06.08.1979 року по 01.04.1981 року в Донецькій області Української радянської соціалістичної республіки. Вказує, що в цей період проживала та працювала в [ADDRESS] , Української радянської соціалістичної Республіки. Даний факт підтверджується - трудовою книжкою на ім`я [PERSON] від 14.01.1971 року, з якої вбачається, що [PERSON] працювала в період з 06.08.1979 року по 01.04.1981 року в редакції газети «Знамя Перемоги» (місцезнаходження м. Донецьк, Донецька область, УРСР); підтверджується посвідченням № 26 на ім`я [PERSON] як кореспондента редакції газети «Знамя Перемоги»; підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації від 11.12.2003 року на ім`я [PERSON] . Отже, з наведених доказів очевидний той факт, що в період з 06.08.1979 року по 01.04.1981 року [PERSON] проживала в м. Донецьк, Донецької області, Української радянської соціалістичної Республіки, який підпадає під розуміння території згідно зі ст. 8 Закону України «Про громадянство». Одним з документів для отримання [PERSON] дозволу на імміграцію в Україну поза квотою імміграції згідно Закону України «Про імміграцію» є паспорт [PERSON] , який би підтверджував її проживання в [ADDRESS], Української радянської соціалістичної Республіки, проте він був втрачений. З метою отримання згаданого паспорту або, хоча б додаткових даних, зверталася з адвокатським запитом до Державного архіву Донецької області. Проте, відповіддю від 22.12.2018 року було повідомлено, що підтвердити її проживання в період з 06.08.1979 року по [INFO] у м. Донецьку УРСР за фондами держархіву області неможливо. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що особа жіночої статі [PERSON] , [INFO] , проживала в період з 06.08.1979 року по 01.04.1981 року в Донецькій області Української радянської соціалістичної республіки. В судове засідання заявниця не з`явилась, представник заявника подав заяву про слухання справи за його відсутності, просив задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання представник заінтересованої особи - Ірпінського міського відділу головного управління державної міграційної служби України в Київській області не з`явився, надіслав заву про слухання справи за його відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи - Державної міграційної служби України не з`явився, надав до суду письмові пояснення. В судове засідання представник заінтересованої особи - Державного архіву Донецької області, не з`явився, надіслав заву про слухання справи за його відсутності. Дослідивши заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно трудової книжки від 14.01.1971 року [PERSON] , 1952 року народження, [PERSON] працювала в період з 06.08.1979 року по 01.04.1981 року в редакції газети «Знамя Перемоги», місцезнаходження якої - м. Донецьк Донецької області. Згідно паспорту громадянина Російської Федерації [PERSON] , зазначено дані попередньо виданого паспорту серія [NUMBER] , який був виданий 20.01.1981 року Кіровським о/м ОВС Шахтарського МВК Донецької області. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав. За змістом п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; квота імміграції - це гранична кількість іноземців та осіб без громадянства, яким передбачено надати дозвіл на імміграцію протягом календарного року. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. У відповідності до п. 11 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про імміграцію» додаються для надання дозволу на імміграцію для осіб, зазначених у пункті 3 частини третьої статті 4 цього Закону, - документи, що підтверджують право особи на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 Закону України "Про громадянство України". Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що вищевказані документи, які є підставою для надання дозволу на імміграцію поза квотою імміграції мають свідчити про те, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або яка сама чи хоча б один з її батьків дід чи баба, рідні (повнорідні чи неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] у період з 06.08.1979 року по 01.04.1981 року в Донецькій області, яка на той час входила до складу Української радянської соціалістичної республіки, тому її заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved