Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач 23.08.2019 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позов мотивував тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер 2121583000:11:001:0020 та незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого на ній за адресою [ADDRESS] . У червні 2018 року відповідач [PERSON] на суміжній земельній ділянці, що належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2013 року, викопав котлован під майбутній будинок. Оскаржуючи дозволи на будівництво, позивачу стало відомо, що земельна ділянка відповідача була виділена попередньому власнику [PERSON] з порушенням порядку відведення та порядку зміни цільового призначення, встановлених Земельним кодексом України. Враховуючи наведене, просить суд визнати протиправним і скасувати рішення п`ятнадцятої сесії Гукливської сільської ради ІV скликання від 21 жовтня 2005 року "Про передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства" п.10 в частині передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,0176 га під ваговою для господарських цілей; визнати недійсними: державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 від 22.05.2006 року; Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014, виданий [PERSON] 22.05.2006 року; договір купівлі - продажу земельної ділянки, укладений 9 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Закарпатськоїобласті Маньо О.Ф. за №795. 09 грудня 2019 року ухвалою суду провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправним, скасування рішення Гукливської сільської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, в частині позовних вимог до [PERSON] закрито, у зв`язку з її смертю та відсутністю кола спадкоємців, через що правовідносини не допускають правонаступництва. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у такому. Представник відповідача Гукливської сільської ради Воловецького району -Галабурда І.І. позов не визнав, вважає такий безпідставним та поданим з пропуском строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечив, вважає його безпідставним та недоведеним. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 4, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і напідставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0700 га, кадастровий номер 2121583000:11:001:0020, розташованої за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Договором дарування земельної ділянки від 20.11.2013 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13150764 від 20.11.2013 року (а.с.16-17). Відповідно до статей 16, 21 ЦК України, статті 125 Земельного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав є визнання незаконним рішення органів державної влади. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Позивач просить суд скасувати рішення п`ятнадцятої сесії Гукливської сільської ради ІV скликання від 21 жовтня 2005 року "Про передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства" п.10 в частині передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,0176 га під ваговою в центрі села Гукливий для господарських цілей, мотивуючи тим, що технічна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , яка в подальшому набута у власність [PERSON] , була складена із порушенням Закону України «Про землеустрій». Зазначає про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 передана у власність [PERSON] на підставі оспорюваного рішення сесії Гукливської сільської ради від 21.10.2005 всупереч приписам Земельного кодексу України без дотримання порядку відведення. Позивач вказує на порушення Гукливською сільською радою положень Земельного кодексу України у зв`язку із зміною цільового призначення земельної ділянки, яка передавалася [PERSON] , а також на відсутність погодження меж земельної ділянки, яка передавалася у власність [PERSON] із суміжним землекористувачем, чим порушено його право на участь у прийнятті рішення щодо погодження чи непогодження меж. У судовому засіданні встановлено та підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 08.11.2018 р. № 29-7-0.2-8265/2-18, що земельна ділянка з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 була сформована на підставі технічної документації із землеустрою. На підставі даної технічної документації із землеустрою був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 серії ЗК № 020672 від 22.05.2006 та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за № 2121583001-0106070400005 (а.с.21). Технічна документація із землеустрою щодо складення документів що посвідчують права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 складена Воловецьким районним відділом Закарпатської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» (а.с.22). Згідно пояснювальної записки до Технічної документації її виготовлено на підтвердження прав власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі рішення чотирнадцятої сесії четвертого скликання Гукливської сільської ради від 28.07.2005 р. площею 0,0172 га для обслуговування господарської споруди (а.с.25). В матеріалах Технічної документації наявне рішення чотирнадцятої сесії 4 скликання Гукливської сільської ради від 28.07.2005 р., яким вирішено: передати у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0172 га для обслуговування господарської будівлі (а.с.28). Суд дослідив, що наявна у справі Технічна документація із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 не містить посилання на рішення п`ятнадцятої сесії 4 скликання від 21.10.2005р. Гукливської сільської ради, а отже, дане рішення, яке позивач просить визнати протиправним та скасувати не слугувало підставою для формування земельної ділянки з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014, як об`єкта речового права. Надаючи оцінку доводам сторін суд також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 10 рішення п`ятнадцятої сесії 4 скликання від 21.10.2005р. Гукливська сільська рада вирішила передати безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку в розмірі 0,0176 га (а.с.50), а згідно рішення чотирнадцятої сесії 4 скликання від 28.07.2005 Гукливської сільської ради вирішено передати у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0172 га (а.с.28). Саме на підставі рішення чотирнадцятої сесії 4 скликання від 28.07.2005 Гукливської сільської ради сформована земельна ділянка з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 площею 0,0172 га, і дане рішення органу місцевого самоврядування позивачем не оскаржується. Оскаржуване ж рішення п`ятнадцятої сесії 4 скликання від 21.10.2005р. Гукливської сільської ради в частині п. 10 не стосується земельної ділянки з кадастровими номером 2121583001:01:001:0014, яка була набута у власність [PERSON] та наданий час належить [PERSON] . Таким чином, позивачем не доведено, а судом не встановлено на підставі наявних у справі доказів існування матеріально - правового зв`язку між оспорюваним рішенням п`ятнадцятої сесії 4 скликання від 21.10.2005 року Гукливської сільської ради та земельною ділянкою з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014, яка була передана у власність [PERSON] та на даний час належить [PERSON] і є суміжною із земельною ділянкою позивача. Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Судом проаналізовано інші рішення Гукливської сільської ради, про які зазначає позивач у якості обгрунтування заявлених позовних вимог, зокрема: рішення 10 сесії 4 скликання Гукливської сільської ради від 25.05.2004 року, рішення №25 від 20.09.2004 року, рішення 11 сесії 5 скликання Гукливської сільської ради № 176 від 26.10.2007 року, і у відповідності до п.58 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року (Справа "Серявін та інші проти України") суд не важає за необхідне детально обґрунтовувати мотиви, за яких дані рішення не стосуються предмету спору у справі. Земельна ділянка, яка належить [PERSON] з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 є суміжною із земельною ділянкою позивача [PERSON] з кадастровим номером 2121583000:11:001:0020. Згідно договору дарування земельної ділянки від 20.11.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Маньо О.Ф. за реєстровим номером 1087, [PERSON] подарував земельну ділянку з кадастровим номером 2121583000:11:001:0020 [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 2121583000:11:001:0020 зареєстровані 20.11.2013 року (а.с.16-17). Відтак, позивач не був власником земельної ділянки 2121583000:11:001:0020 на час прийняття рішення 14 сесії 4 скликання Гукливської сільської ради від 28.07.2005 про надання у власність земельної ділянки [PERSON] , яка в подальшому була сформована як об`єкт речового права- земельна ділянка з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014. Не був позивач власником суміжної земельної ділянки і на момент видачі [PERSON] державного акту земельну ділянку з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 серії ЗК № 020672 від 22.05.2006. У зв`язку з цим суд відхиляє доводи позивача про порушення його права на участь у погодженні меж суміжному землекористувачу. Позивачем та матеріалами справи не доведено, а судом за наслідками судового розгляду не встановлено існування порушених прав та інтересів позивача, які підлягають судовому захисту внаслідок прийняття 15 сесією 4 скликання Гукливської сільської ради рішення від 21.10.2005 р. в частині п. 10 щодо передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,0176 га під ваговою для господарських цілей. У зв`язку з цим суд приходить висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування вищезазначеного рішення. Вирішуючи позов в частині визнання недійсною державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 від 22.05.2006 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №020872, виданий [PERSON] 22.05.2006 року, суд вважає, що такий задоволенню також не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державною фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому пунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Зважаючи, що рішення Гукливської сільської ради, на підставі якого проведена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 від 22.05.2006 року не оскаржено та не скасовано, то і вимоги про визнання державної реєстрації вказаної ділянки та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] задоволенню не підлягають. Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки суд зазначає про наступне. 09 вересня 2013 року укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Маньо О.Ф. за реєстровим номером 795, відповідно до якого [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0172 га з кадастровим номером 2121583001:01:001:0014 (а.с.201-204). Позивач вказує, що даний правочин порушує публічний порядок, оскільки при прийнятті оспорюваного рішення Гукливська сільська рада діяла з порушенням способу відведення земельної ділянки [PERSON] та з порушенням порядку зміни цільового призначення цієї ділянки. Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; равочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Стаття 204 ЦК встановлює презумпцію правомірності правочину, яка полягає у тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позивач [PERSON] не є стороною оспорюваного правочину- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09 вересня 2013 року, відтак не є суб`єктом права на оскарження його дійсності з підстав, наведених вище. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 228 ЦК правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. За оспорюваним договором купівлі-продажу відбувся перехід речового права на земельну ділянку від однієї фізичної особи - власника до іншої фізичної особи. Рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого формувалася земельна ділянка, що є предметом зазначеного договору, не скасовано. Відтак суд не вбачає наявність при укладені спірного договору умов, з якими цивільне законодавство пов`язує спрямованість правочину на порушення публічного порядку. Інших підстав недійсності договору купівлі - продажу земельної ділянки позивачем не наведено. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed