Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 06.03.2003р. зареєструвала шлюб з відповідачм, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через аморальний спосіб життя останнього, який залишив сім"ю та перейшов проживати до іншої жінки. Вважає, що шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Сайнюк», неповнолітнього сина залишити проживати біля неї. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти заявлених позовних вимог, просив справу про розірвання шлюбу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про одруження № 088499, вбачається, що сторони одружились 06.03.2003р., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 2. У сторін, згідно свідоцтва про народження І-НМ № 013642, 03.06.2005 року народився син [PERSON] Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2017 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя": проголошення Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з"ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя". Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сімї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача та відповідача, то шлюб існує формально, а тому позов підставний і підлягає до задоволення. Крім того, суд вважає, що слід визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] біля матері [PERSON], оскільки дитина фактично проживає разом із нею, а дії відповідача негативно впливають на духовний і фізичний розвиток дитини. На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 161 СК України,

Outcome: approved