Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до суду та просить визнати поширену 07.08.2017 [PERSON] інформацію такого змісту: «Ти проститутка, перетягалась з всіма чоловіками, народила ублюдка» недостовірною, та такою, що не відповідає дійсності і принижує її честь, гідність та людське достоїнство; стягнути з [PERSON] на свою користь 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2017 відповідач [PERSON], яка є сусідкою [PERSON], у присутності [PERSON], [PERSON], а також інших сусідів поширила недостовірну інформацію про [PERSON] Так, вказаного дня між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт з приводу безпритульної собаки, яка накинулась на сина [PERSON] Вказану безпритульну обаку підгодовує [PERSON] та члени її родини. [PERSON] просила [PERSON] або не робити цього, або забрати тварину до себе додому та утримувати як власну домашню тварину із застосуванням всіх необхідних засобів для безпечного для оточуючих утримання. На зауваження [PERSON] відповідач [PERSON] голосно та в присутності вказаних вище осіб почала висловлюватись в сторону [PERSON] та її сина [PERSON] із застосуванням образливих, недостовірних, негативних за змістом слів зазначеного вище змісту. Вказані образливі висловлювання відносно [PERSON] відповідач навмисно застосовувала з метою приниження їх честі та гідності в очах інших осіб. Від зневажливої поведінки [PERSON] позивач зазнала душевних страждань та переживань, у неї порушився звичайний ритм життя, вона стала знервованою, у присутності сусідів після цього інцеденту вона відчуває душевний дискомфорт, боячись суспільного осуду, а також можливої недовіри з боку чоловіка. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом та просить визнати поширену 07.08.2017 [PERSON] інформацію про [PERSON] такого змісту: «У тебе взагалі немає дітей і ніколи їх не буде»; «Німці, забирайтеся звідси!», недостовірною, образливою та такою, що принижує честь та гідність [PERSON]; визнати поширену 07.08.2017 [PERSON] інформацію, яка полягала у повідомленні більше, ніж одній особі, шляхом висловлювання, такого змісту: «Ти не тримала чоловічого статевого органу в руках», негативною, образливою та такою, що принижує честь та гідність [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 15000 грн. відшкодування за завдану моральну шкоду. Посилається на те, що в ході конфлікту, який виник через безпритульну собаку, яку підгодовує сім»я [PERSON], [PERSON] в образливій формі в присутності сусідів розповсюдила зазначену вище інформацію. Така поведінка [PERSON] спричинила моральні страждання [PERSON], погіршення стану її здоров»я. При цьому, [PERSON] зазначила, що пишається своїм прізвищем, яке має німецьке коріння, і посилання на те, що вона «німець» для неї не є образливим. Дітей вона дійсно не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просять задовольнити. Заперечили проти задоволення зустрічного позову [PERSON], вважаючи його безпідставним та недоведеним. Відповідач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні в зв»язку з його безпідставністю. Зустрічний позов підтримали у повному обсязі просили задовольнити. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] разом із сином та чоловіком проживає [INFO] та є сусідкою відповідача [PERSON], яка проживає за тією ж адресою в квартирі №30 разом з батьком та матір`ю, що підтведжується їх поясненнями та копіями паспортів. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №154608 від 17.09.2013 ( а.с. 8). У даному шлюбі у подружжя 16.07.2014 народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №276433 від 16.07.2014 ( а.с 9). Відповідно до довідки Переяслав-Хмельницького ВП [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 173 та 181-1 КУпАП не притягувалась ( а.с. 72). Як вбачається з пояснень сторін та показів свідків, конфлікти між їх родинами періодично виникають вже протягом 15 років. Так, конфлікт між чоловіком позивача та матір`ю відповідача зафіксовано у висновку від 04.04.2016 по матеріалам ЖЄОЗП №1615 від 01.04.2016, складеного службовими особами Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП у Київській області. 07.08.2017 відповідно до висновку по матеріалам ЖЄОЗП №5000, до Переяслав-Хмельницького ВП з письмовою заявою звернулась [PERSON], в якій просила посприяти вирішенню питання стосовно безпритульної собаки, яка 07.08.2017 близько 18-00 накинулась на її трирічного сина. 09.08.2017 відповідно до висновку по матеріалам ЖЄОЗП №5000, до Переяслав-Хмельницького ВП з письмовою заявою звернулась [PERSON], в якій повідомила про те, що в неї з її сусідами [PERSON] триває ворожнеча вже 15 років. [PERSON] висловлюється в бік малолітнього сина та матері похилого віку заявниці нецензурною лайкою в присутності дітей та сусідів. З відібраних 09.08.2017 працівниками Переяслав-Хмельницького ВП пояснень [PERSON] вбачається що, 07.08.2017 о 18-00 собака якою опікувалась родина [PERSON] напала на її малолітнього сина в присутності [PERSON] На цьому грунті розпочалась сварка в ході якої [PERSON] в присутності малолітньої дитини та сусідів висловлювалась в адресу позивачки та її матері нецензурною лайкою, також образливі висловлювання застосовувала і до дитини. Остання конфліктна ситуація між чоловіком позивача та родиною [PERSON] зафіксована у висновку від 12.02.2018 по матеріалам №А-143 від 02.02.2018, складеного службовими особами Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП у Київській області. Свідок [PERSON] (сусідка) у судовому засіданні 17.04.2018 показала, що була свідком того, як дворова собака, якою опікується родина [PERSON] та яка вважає їх своїми господарями, в присутності батька відповідача накинулась на сина [PERSON] Під час цього була присутня мати позивача, яка попросила [PERSON] забрати собаку, однак він у різкій формі відповів, що собака не його та пішов додому. На крик дитини вишла [PERSON] та почала його заспокоювати. Потім вийшла [PERSON] та почалась сварка, в ході якої остання говорила [PERSON], щоб та дивилася за своєю дитиною, казала «Ти проститутка, перетягалась зі всіма чоловіками, народила ублюдка». Свідок зазначила, що [PERSON] не говорила в адресу [PERSON] слів, які зазначені у зустрічній позовній заяві, вона сказала «народи своїх дітей, а потім обзивай». [PERSON] взагалі не конфліктна. Свідок [PERSON] (сусідка) у судовому засіданні 17.04.2018 показала, що бачила, як син [PERSON] біг від під`їзду до дитячого майданчика та на нього накинувся собака. Його бабуся посварила [PERSON] та сказала, щоб він забрав собаку, на що останній сказав, що хлопчик винен сам, бо зачіпав тварину. [PERSON] [PERSON] та почала заспокоювати дитину. На вулицю вийшла [PERSON], їй сусіди зробили зауваження щодо собаки, а вона почала ображати [PERSON] «Ти проститутка, перетягалась з всіма чоловіками, народила ублюдка». У відповідь [PERSON] сказала «народи своїх дітей, а потім обзивай». Свідок зазначила, що не чула від [PERSON] слів в адресу [PERSON], які зазначені у зустрічній позовній заяві. Свідок [PERSON] (сусідка, кума [PERSON]Ф.) у судовому засіданні 17.04.2018 показала, що того дня вона була на вулиці з дітьми та бачила як між [PERSON] та [PERSON] відбувалась сварка через те, що собака, яку годує родина відповідачки, накинулась на сина [PERSON]. В ході даної сварки [PERSON] образливо висловлювалась відносно [PERSON], казала «Ти проститутка, перетягалась з всіма чоловіками, народила ублюдка». Позивачка у відповідь лише сказала «народи своїх, будеш називати їх ублюдками». Свідок зазначила, що родина [PERSON] конфліктує з багатьма сусідами. Свідок [PERSON] (мати позивача [PERSON]) у судовому засіданні 17.04.2018 показала, що того дня гуляла на вулиці разом із внуком. Коли він побіг на дитячий майданчик на нього накинувся дворовий собака, якого підгодовують родина [PERSON]. Свідок насварилась на [PERSON], щоб він забрав собаку. [PERSON] та почала заспокоювати сина. Дочка [PERSON] вийшла на вулицю та почала ображати [PERSON], казала «Ти проститутка, перетягалась з всіма чоловіками, народила ублюдка». [PERSON] у відповідь сказала «народиш своїх, обзивай». Після цієї сварки [PERSON] себе погано почувала, пила ліки. Свідок [PERSON] (учень [PERSON]Л.) в судовому засіданні 17.04.2018 показав, що у понеділок у нього мав відбутися урок іноземної мови у [PERSON] Коли він підходив до їх будинку, побачив, що між [PERSON] та якимись людьми відбувається конфлікт. Свідок зупинився біля сусіднього під`їзду та чув, як [PERSON] сказала в адресу [PERSON] образливі слова наступного змісту «У тебе взагалі немає дітей і ніколи їх не буде»; «Німці, забирайтеся звідси!», «Ти не тримала чоловічого статевого органу в руках». Свідок зазначає, що не чув, щоб [PERSON] висловлювалась в адресу [PERSON] нецензурними, образливими словами і взагалі їй це не властиво. Після цього у них відбувся урок, під час якого [PERSON] поводила себе спокійно. Свідок [PERSON] (сусід) у судовому засіданні 17.04.2018 показав, що 07.08.2017, йшовши повз будинок №10 по вул.Набережна, почув сварку. Підійшовши ближче побачив, що сварка відбувалась між [PERSON] та [PERSON] Остання викрикувала в адресу [PERSON] образи «німці, забирайтеся додому», «ти не тримала чоловічого статевого органу в руках». Свідок [PERSON] (батько відповідача) у судовому засіданні 17.04.2018 показав, що конфлікт виник через собаку, якого вони підгодовують та який загарчав на сина [PERSON] Остання вийшла та почала сваритись із застосуванням ненормативної лексики. На сварку вийшла [PERSON], зробила зауваження [PERSON] щоб вона виховувала у дитини любов до тварин, на що остання почала ображати [PERSON], казала «я народила, а ти ні і ніколи не народиш, бо ніколи не тримала в руках чоловічого статевого органу», вигукувала «німці, забирайтеся додому». Ілона не ображала [PERSON] На вулицю він вийшов після доньки Свідок [PERSON] (мати відповідача) в судовому засіданні 17.04.2018 показала, що причину конфлікту 07.08.2017 не знає. Спочатку додому повернувся її чоловік та почав розказувати про інцедент із собакою. Ілона побігла на вулицю, потім чоловік, а вона вдяглася та також вибігла. В ліфті зустрілася із матір"ю [PERSON]. Коли вийшла на вулицю, [PERSON] говорила на адресу її доньки, що «у тебе взагалі немає дітей і ніколи їх не буде», «німці, забирайтеся звідси!», «ти не тримала чоловічого статевого органу в руках». [PERSON] говорила на адресу [PERSON] образливі слова. При цьому зазначила, що колись один якийсь чоловік говорив їй, що "заразився" від [PERSON]. Після цього інцеденту 07.08.2017 стан здоров"я [PERSON] погіршився відразу. Вона зверталася до лікарів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення даного позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Факт поширення інформації щодо [PERSON] безпосередньо [PERSON] підтверджений показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому, суд вважає, що факт поширення чи не поширення даної інформації не може бути достовірно підтверджений показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки дані свідки, за їхніми ж особистими показаннями, біли свідками лише частини конфлікту ([PERSON] підійшов до сусіднього під»їзду, коли конфлікт вже почався, [PERSON] проходив повз, [PERSON] та [PERSON] вийшли на вулиці не разом із дочкою [PERSON], а пізніше). Оцінюючи дану інформацію, суд вважає, що вона стосується безпосередньо позивача [PERSON] Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, слід визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що поширена відповідачем [PERSON] інформація про те, що [PERSON] «проститутка, народила ублюдка» не є оціночним судженням. Вирішуючи питання, чи є така інформація недостовірною, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров»я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Разом з тим, суд звертає увагу що, крім ст. 32 Конституції України, яка гарантує судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї, у ст. 34 Конституції України кожному гарантується також і право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте й сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз»яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов»язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов»язків. Обов»язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. На підтвердження того, що така інформація є достовірною, відповідач [PERSON] будь-яких доказів взагалі не надав. На противагу\~цього,\~позивач [PERSON]\~надала суду\~докази народження\~сина у\~шлюбі (\~а.с.8-9\~)\~та докази\~не притягнення\~її до\~відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173 («Дрібне хуліганство») та 181-1 («Заняття проституцією») КУпАП ( а.с. 72). Таким чином, суд дійшов висновку, що належних, допустимих та достовірних доказів, які б в своїй сукупності давали підстави стверджувати, що інформація про те, що [PERSON] « проститутка, народила ублюдка» є достовірною, суду не надано. Тому суд\~приходить до\~переконання,\~що позов\~[PERSON]\~у цій\~частині слід\~задовольнити,\~визнавши інформацію\~про те,\~що [PERSON]\~« проститутка,\~народила ублюдка» такою, що не відповідає дійсності та принижує честь і гідність [PERSON]. На думку суду дана інформація порушує особисте немайнове право [PERSON] на повагу до честі та гідності. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. В силу ч. 1 ст. 15 цього Кодексу, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 1 та 2 ст. 16 цього Кодексу передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З врахуванням вищезазначеного, обґрунтування заподіяної моральної шкоди, обсягу інформації, яка визнана судом недостовірною, та її характеру, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди. [PERSON] позовних вимог [PERSON], суд, з врахуванням вищезазначених доказів в їх сукупності та норм вищезазначеного чинного законодавства, дійшов наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Як вже було зазначено, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що спірна інформація, адресована [PERSON], а саме: " Ти не тримала чоловічого статевого органу в руках" та "...ніколи не буде дітей..." є оціночними судженнями, тому судовому захисту не підлягає. Стосовно висловів "Німці, забирайтеся геть" та "В тебе немає дітей...", то з пояснень безпосередньо самої [PERSON] встановлено, що вона дійсно на даний час дітей не має; її прізвище має німецьке коріння, тому вислови стосоно німців її не ображають. За таких обставин, підстав визнавати вищезазначену інформацію такою, що не відповідає дійсності, немає, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. З врахуванням вищевстановленого, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.ст.\~13,\~15,\~16,\~23,\~270,\~277,\~279,\~280\~ЦК України,\~

Outcome: partial