Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 10.09.2008 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір №VIV7AE0000143167 від 10.09.2008 р., згідно якого ПриватБанк надав Позичальнику кредит в сумі 12 726 дол.США. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором [PERSON] надала в заставу ПриватБанку рухоме майно: автомобіль марки "CHEVROLET Aveo" 1,5 1, рік випуску 2006 р., тип транспортного засобу легковий автомобіль, №кузова/шасі КТ1SF48VE7B721314, реєстраційний номер: АВ 6705ВА. 16.10.2012 р. сторонами укладено Додаткову угоду №1 до кредитно-заставного договору № VIV7AE0000143167 від 10.09.2008. Згідно п. 17.10 кредитно-заставного договору, сторони погодили, що вартість предмету застави становить 67 900 грн. В зв'язку з наявною станом на 14.07.2017 р. заборгованістю в розмірі 1713,18 доларів США та 84 875 грн. штрафів (передбачених п.п. 14.5, 14.6 договору), між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було досягнуто згоди щодо добровільної реалізації заставного майна в рахунок погашення заборгованості. Однак при вчиненні дій щодо продажу предмету застави, виявилось, що він перебуває під арештами, накладеними: Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.11.2011 р. серія ВП № 29426582, вихідний номер арешту 3772 надісланий 25.11.2011р. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.05.2012 р. серія ВП № 32598847, вихідний номер арешту 1424 надісланий 24.05.2012 р. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2010 р. серія АА № 649362, вихідний номер арешту 335 надісланий 26.01.2010 р. В даному випадку право застави у ПриватБанку виникло 10.09.2008 року, а постанови про накладення арешту майна були винесені значно пізніше, ніж було укладено договір застави. Обтяження на підставі кредитно-заставного договіру №VIV7AE0000143167 від 10.09.2008 є єдиним зареєстрованим обтяженням, в реєстрі зареєстровано звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Виконавчі документи, на підставі яких виносились постанови про накладення арешту на заставний автомобіль, на виконанні у Тиврівському відділі ВДВС не перебувають. Таким чином, накладені арешти на автомобіль, що перебуває в заставі, підлягають зняттю, оскільки позбавляють заставодержателя (ПриватБанк) передбаченого законом права одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави. Просить зняти арешти з автомобіля марки "CHEVROLET Aveo" 1,5 1, рік випуску 2006 р., тип транспортного засобу легковий автомобіль, № кузова/шасі КТ1SF48VE7B721314, реєстраційний номер: АВ 6705ВА, який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АВС 092953 від 09.09.2008 р., накладені постановами відділу ДВС Тиврівського РУЮ про арешт майна боржника та заборону на його відчуження: від 25.11.2011 р. серія ВП № 29426582 (вихідний номер арешту 3772 надісланий 25.112011р.); від 24.05.2012 р. серія ВП № 32598847 (вихідний номер арешту 1424 надісланий 24.05.2012 р.); від 25.01.2010 р. серія АА № 649362 (вихідний номер арешту 335 надісланий 26.01.2010. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, відповідно якої просить слухати справу у її відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 585 ЦК України право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.. Відповідно до ч.1, 2 ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувані, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Судом встановлено, що 10.09.2008 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір №VIV7AE0000143167 від 10.09.2008 р., згідно якого ПриватБанк надав позичальнику кредит в сумі 12 726 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором [PERSON] надала в заставу ПриватБанку рухоме майно: автомобіль марки "CHEVROLET Aveo" 1,5 1, рік випуску 2006р., тип транспортного засобу легковий автомобіль, № кузова/шасі КТ1SF48VE7B721314, реєстраційний номер: АВ 6705ВА. 16.10.2012 р. сторонами укладено Додаткову угоду №1 до кредитно-заставного договору № VIV7AE0000143167 від 10.09.2008. Згідно п. 17.10 кредитно-заставного договору, сторони погодили, що вартість предмету застави становить 67 900 грн. В зв'язку з наявною станом на 14.07.2017 р. заборгованістю в розмірі 1713,18 доларів США та 84 875 грн. штрафів (передбачених п.п. 14.5, 14.6 договору), між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було досягнуто згоди щодо добровільної реалізації заставного майна в рахунок погашення заборгованості. Однак при вчиненні дій щодо продажу предмету застави виявилось, що він перебуває під арештами, накладеними постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.11.2011 р. серія ВП № 29426582, вихідний номер арешту 3772 надісланий 25.11.2011р.; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.05.2012 р. серія ВП № 32598847, вихідний номер арешту 1424 надісланий 24.05.2012 р.; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2010 р. серія АА № 649362, вихідний номер арешту 335 надісланий 26.01.2010 р. В даному випадку право застави у ПриватБанку виникло 10.09.2008 року, а постанови про накладення арешту майна були винесені значно пізніше, а тому державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Виконавчі документи, на підставі яких виносились вишенаведені постанови про накладення арешту на заставний автомобіль, на виконанні у Тиврівському відділі ВДВС не перебувають, що стверджується відповіддю Тиврівського районного відділу ДВС вих. № 254 від 09.02.2017 р. Згідно довідки відділу ДВС Тиврівського РУЮ вих. № 21 від 12.01.2015 р., будь-які виконавчі документи про стягнення коштів з [PERSON] станом на 12.01.2015 на виконанні не перебували. Враховуючи викладене, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно оскільки, на даний момент особи, в інтересах яких накладено арешти на заставне майно, вже не є стягувачами, а тому накладені арешти на автомобіль, що перебуває в заставі, підлягають зняттю, оскільки позбавляють заставодержателя (ПриватБанк) передбаченого законом права одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави. Обтяження на підставі кредитно-заставного договору №VIV7AE0000143167 від 10.09.2008 є єдиним зареєстрованим обтяженням, в реєстрі зареєстровано звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved