Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом до Жданівської сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивували тим, що позивачам спільно з [PERSON] та [PERSON], на праві спільної сумісної власності, належить квартира № 9 в будинку № 9 по вулиці 3. Космодемянської в с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області. 26.05.2012р. помер батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме частку у праві приватної спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла пережила дружина [PERSON], однак 04.12.2013р., вона померла і після її смерті відкрилася спадщина на частку спірної квартири, належної їй на праві приватної спільної сумісної власності, а також частку, яку вона успадкувала як пережила дружина після смерті чоловіка. Позивачі спадщину після смерті [PERSON], прийняли, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на майно належне померлій [PERSON] та на майно яке вона успадкувала після смерті [PERSON] не можуть, в звязку з відсутністю чітко визначених часток у спільному сумісному майні. Отримати витяг з Реєстру прав власності на вищевказане нерухоме майно позивачі не мають змоги, оскільки право власності з зазначену квартиру зареєстроване в КП "ВООБТІ" на праві спільної сумісної власності (без визначення часток) так як 49/1000 долі будинку. За таких обставин позивачі вимушені звертатися із даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 2123/1.07.1997 р. виданого головою правління АТ "Жданівський цукровий завод", [PERSON] на підставі наказу № 31 від 24.06.1997р., зареєстрованого в КП ВООБТІ 15.12.1997 року за № 2123/69, житлова квартира № 9 в будинку № 9 по вулиці 3. Комодемянської с. Жданівка Хмільницького району Вінницької обл., загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м. належить [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], спільно з [PERSON] та [PERSON], на праві спільної сумісної власності. Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 240443 від 28.05.2012 року підтверджується, що [PERSON] помер 26.06.2013р. в с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області (а.с. 6). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме частка квартири № 9 в будинку № 9 по вулиці 3. Космодемянської в с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області, яку прийняла дружина померлого [PERSON], оскільки на момент смерті фактично проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем. Позивачі по справі, спадкоємці за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадщину після смерті батька не приймали. Спадщину прийняла пережила дружина [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 513 від 22.05.2015р. 04.12.2013 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 271792 (а.с. 7). Інших спадкоємців, окрім позивачів, які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON] немає. Позивачі своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], що доводиться долученими до матеріалів справи копіями фрагментів спадкової справи, однак у оформленні спадкового права їм було відмовлено через відсутність чітко визначених часток у спільному сумісному майні Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оскільки за життя померлих не було укладено письмового договору про виділ у натурі їх часток з нерухомого спільного майна, а співвласники позивачі по справі, то слід вважати їхні частки у спільній сумісній власності, тобто квартири № 9 в будинку № 9 по вулиці 3. Космодемянської в с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області - рівними, а саме те, що кожному співвласнику належить по 1/4 вищеназваної квартири. Однак, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення свого права на долю квартири, що належала покійним батькам [PERSON] та [PERSON], позивачі отримали відмову у вчиненні нотаріальних дій в звязку із тим, що у свідоцтві про право власності на житло відсутні відомості про належність цього нерухомого майна спадкодавцям, а саме не зазначено часток у спільній сумісній власності на квартиру. Як вбачається зі ст. 368 ч. 3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивачі є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує її право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved