Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 108669,46 дол.США. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору № 29КН від 18.09.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит в банку у розмірі 58000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.09.2018 року. Згідно кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Кредит надано в тимчасове користування на умовах зворотності, терміновості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими кредитним договором. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти. 18.09.2008 року з метою забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки між позивачем і відповідачем [PERSON], відповідно до якого поручитель зобов'язалася перед банком солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором. Однак, взяті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] не виконав належним чином, вчасно не повернув кредит, в зв'язку з чим заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.02.2015 року становить 108669,46 доларів США, що за курсом НБУ від 04.02.2015 року складає 1816953,31 грн., і яка складається з: - 46968,70 дол. США - заборгованість за кредитом; 40378,92 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16132,86 дол.США - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: - 14,95 дол.США - штраф (фіксована частина); 5174,02 дол.США - штраф (процентна складова). Просить постановити рішення про стягнення солідарно з відповідачів в користь позивача 108669,46 дол.США, що за курсом 16,72 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.02.2015 року складає 1816953,31 грн. заборгованості по кредитному договору, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судові засідання не з'явився, направив суду письмові заяви про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі і просить позов задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, не заперечуючи фактичні обставини справи, суду пояснив, що згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2011 року з нього та [PERSON] достроково вже стягнуто всю суму заборгованості по кредитному договору від 18.09.2008 року, а тому між ним і банком існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини, оскільки на сьогоднішній день рішення суду в повному обсязі ще не виконано. Вважає, що банк не мав підстав знову звертатися до суду з аналогічним позовом, тому просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, подав суду заяву, в якій позовні вимоги не визнає і просить справу розглянути по суті в його відсутність. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 18.09.2008 року між позивачем і відповідачем [PERSON]. було укладено кредитний договір № 29КН, згідно якого відповідач отримав кредит в банку у сумі 58000,00 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 17.09.2018 року. Свої зобов'язання про кредитному договору банк виконав в повному об'ємі. Кредит надано в тимчасове користування на умовах зворотності, терміновості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими кредитним договором. 18.09.2008 року для забезпечення повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування, сплати винагороди, штрафів, пені та інші платежів, відшкодовування збитків був укладений договір поруки між позивачем і відповідачем [PERSON] Як вбачається із договору поруки відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати за своєчасне і повне виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Відповідач [PERSON] не своєчасно і не в повному обсязі вносив платежі, чим порушив умови кредитного договору. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2011 року, яке на даний час є чинним, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача достроково стягнено заборгованість станом на 18.10.2011 року всю суму кредиту за даним кредитним договором: заборгованість за кредитом у сумі - 50303,59 дол.США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 8412,42 дол.США; пені - 189,91 дол.США; штраф /фіксована частина/ - 31,37 дол.США; штраф /процентна складова/ - 2945,30 дол.США. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6 - 116 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1, 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Враховуючи те, що боржником [PERSON] та поручителем [PERSON] зобов'язання за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано, суд вважає, що у позивача виникло право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, а саме трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості по тілу кредиту у сумі 50303,59 дол.США, що становить за період з 18.10.2011 року по 04.02.2015 року 4969,73 дол.США і що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ - 83093,89 грн. Позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів в користь позивача заборгованості за кредитним договором від 18.09.2008 року в сумі 108669,46 дол. США, (що за курсом 16,72 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.02.2015 року становить 1816953,31 грн.) заборгованості по процентам, пені, штрафу є безпідставними, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, позивач в жовтні 2011 року, звернувшись в Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська з позовом про дострокове стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, змінив строк виконання зобов'язань за кредитним договором. Тому в даному випадку, як вбачається із наявного в матеріалах справи рішення суду, мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, в зв'язку з чим строк кредитного договору закінчився, а між сторонами на даний час існують тільки невиконані зобов'язальні правовідносини. При таких обставинах з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку слід стягнути в користь позивача три проценти річних від простроченої суми 4969,73 дол.США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ 83093,89 грн. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід також стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved