Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

У березні 2018 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.07.2014 року, відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Власник карти зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов"язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31.01.2018 року має заборгованість в сумі 29430,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 500,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 23066,88 грн.; заборгованість по пені та комісії - 3985,50 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 1377,62 грн. Тому позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 29430,00 грн. за кредитним договором № б/н від 28.07.2014 року та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою судді від 20.03.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач копію ухвали від 06.03.2018 року не отримала, у визначений у ній строк відзив та/чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін суду не надала, оскільки до суду повернувся конверт . Як вбачається з ч.9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред"являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відлмим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Згідно відповіді на запит суду з ВОМІРМП в Житомирській області від 20.03.2018 року [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою: с.Цвітянка, Пулинського району Житомирської області. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження . Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №б/н від 28.07.2014 року, відповідачу надано кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку, заборгованість за договором №б/н від 28.07.2014 року, станом на 31.01.2018 року становить 29430,00 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту - 500,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 23066,88 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3985,50 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1377,62 грн. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В ст.599 ЦК України зазначається, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приват Банк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов"язань за Договором, на вимогу банку клієнт зобов"язаний виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору , а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідачем зобов"язання за вказаним договором не виконано. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Разом з тим, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача штрафів - 500 грн. та 1377,62 грн. за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором задоволенню не підлягає, оскільки договором передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення. Так, за прострочення виконання зобов'язання кредитним договором передбачено як стягнення пені, так і штрафу - 500 грн. та 1377,62 грн., що є порушенням ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Із матеріалів справи випливає, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже штраф в розмірі 500 грн. та 1377,62 грн. не підлягає до стягнення. На підставі вищевикладеного, з відповідача [PERSON] на користь банку підлягає стягненню примусово заборгованість в сумі 27552 грн. 38 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 500,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 23066,88 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3985,50 грн., Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1649 грн. 58 коп.

Outcome: partial