Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 20.06.2013 р. [PERSON] ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з подальшим збільшенням, 14.10.2013 року, кредитного ліміту до 3700 грн., з кінцевим строком дії картки до 04/17. Посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань та утворення станом на 31.05.2018р. заборгованості в розмірі 110189,12грн., яка у добровільному порядку ним не погашена, просить позов задовольнити Представник позивача Чепіга Д.О. будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явилася, звернувшись з клопотанням (вх.№4282 від 12.09.2018р.) про розгляд справи у відсутність представника, в якій дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, у заяві від 20.12.2018р. просив застосувати позовну давність, а 28.02.2019р. також звернувся з заявою № 1104 від 28.02.2019р., в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає частково, в частині тіла кредита, а щодо процентів - відмовити, бо не визнає їх після 04/17, тому просить їх зменшити. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд з власної ініціативи розгляд справи проводить в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з положеннями ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з огляду на що та неявку в судове засідання всіх учасників які беруть участь у справі. суд прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи, без технічної фіксації судового процесу. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. - 20.06.2013р. позивач ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому в письмовій формі, отримав картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", своїм підписом підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в ПриватБанку та погодилася, з тим, що підписана ним заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг (анкета - заява від 20.06.2013р., Умови і Правила надання банківських послуг, Тарифи банку) ; - згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, погашення відбувається в строк до 25 числа місяця наступного за звітним шляхом внесення коштів на карту клієнтом, або шляхом списання їх банком самостійно (умови і правила надання банківських послуг, Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду); - у п.п., п.п. 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.12, 2.1.1.2.4, 2.1.1.4.6, 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.9, 2.1.1.12.7, 2.1.1.12.7.2, 2.1.1.12.7.3, 2.1.1.12.13, 2.1.1.12.15,2.1.1.12.6, 2.1.1.12.6.1, 2.1.6.9 погоджених умов та правил надання банківських послуг клієнт (відповідач) засвідчив, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту встановленого банком, а також умови пролонгації строку дії картки (випуску картки на новий термін), за відсутності письмової заяви клієнта про закриття картрахунку, та зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, оплачувати комісії, та доручив банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта при настанні строків платежів, та визначили порядок їх нарахування, сплати, а також погодили порядок та підстави нарахування штрафів при порушенні строків платежів передбачених договором більш ніж на 30 днів, (500 грн. + 5 % від суми позову), комісії за обслуговування картки відповідно до п.2.1.1.3.3 умов та правил, пені, строк дії договору та порядок повернення кредиту у разі прострочення виконання зобов'язання, порядок збільшення кредитного ліміту. (анкета - заява від 20.06.2013р., Умови і Правила надання банківських послуг в редакції станом на 01.01.2014р., Тарифи банку, розміщені в т. ч. на офіційному веб-сайті позивача https://privatbank.ua/terms); . у п. 2.1.1.4.6 сторони встановили строк повернення кредиту, комісії, процентів в повному обсязі, у випадку порушення клієнтом зобов'язань по погашенню заборгованості перед банком, на протязі 90 днів з моменту виникнення таких порушень, в т.ч. зобов'язань строк виконання яких не настав, - 91- й день з моменту настання порушення зобов'язання. . у п. 2.1.1.12.4 сторони також погодили строки та порядок погашення по кредиту з встановленими мінімальним платежем, - в повному обсязі 211-й день з моменту виникнення заборгованості та строк погашення процентів по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25 числа; . умови і Правила надання банківських послуг в Приватбанку, на які погодився позичальник, не містять строку дії укладеного між сторонами кредитного договору. Водночас п. 2.1.1.2.11цих Умов та правил, визначено, що картка діє в межах визначеного нею строку . 20.06.2013р. відповідачу видано кредитну картку «Універсальна 180+» з кредитним лімітом 3000 грн., який було збільшено 14.10.2013р. до 3700 грн., з визначенням строку дії останньої кредитної картки до 04/17 (довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки картрахунок [NUMBER]); . в зв'язку з не належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 20.06.2013 року щодо своєчасного погашення належних за ним платежів, у позичальника, в період з 26.07.2013р. по 31.05.2018р. утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 110189,12 грн., з них: - 3683,94 грн. - заборгованість по кредиту; - 106505,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом на прострочену заборгованість; (розрахунок заборгованості станом на 31.05.2018р.); . останній платіж за договором, відповідач здійснив 12.10.2015р. в сумі 600 грн. (розрахунок заборгованості станом на 31.05.2018р.); · 12.02.2018р. організаційно - правова форма ПАТ КБ "Приватбанк" змінено на акціонерне товариство «КБ «Приватбанк» (відомомсті з ЄДРПОУ від 12.02.2018р. № 14360570, банківська ліцензія №22 від 05.10.2011р., виписка з ЄДРПОУ по АТ «КБ «Приватбанк», статут банку в редакції від 11.06.2018р. ідентифікаційний номер 14360570); · судові витрати понесені позивачем складають 1762 грн. (платіжне доручення від 27.08.2018р.). Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості. При прийнятті рішення суд керується, ч. 1 ст. 509 ЦК України, що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно д статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 2 та ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Оскільки сторонами кредитного договору обумовлено повернення кредиту частинами, тому право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу, а відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обовязку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Водночас, як зазначалось вище, відповідач мав повернути банку заборгованість у повному обсязі в останній день дії кредитної картки, тобто 04/17 року, останній платіж за договором здійснив 12.10.2015р., а відтак, позивач має право захистити порушене право відносно кожного простроченого позичальником щомісячного платежу у межах трирічного строку позовної давності по день звернення до суду (12.09.2018 року). А тому клопотання відповідача про застосуванню строків позовної давності задоволенню не підлягає. Крім того, згідно з вищенаведеним пунктом 2.1.1.2.11 Умов та правил, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки,а не закінченням строку дії договору. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 14-318цс18). За умовами укладеного кредитного договору сторони по справі погодили щомісячну сплату заборгованості за кредитом (частинами) та відсотків за наданим кредитом на суму залишку заборгованості. Відтак, у межах строку кредитування (строку дії картки - 31 жовтня 2016 р.) відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредитні кошти і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Після закінчення строку дії картки, починаючи з квітня 2017р., відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість. За такого позивач мав право на нарахування процентів за користування кредитом лише в межах строку дії кредитної картки - по квітень 2017р. Беручи до уваги, що з моменту укладення кредитного договору, ніхто із сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку, та у нього у зв'язку з неналежним виконанням взятого на себе перед банком зобов'язання утворилась заборгованість за кредитним договором, суд виходячи з наданого позивачем розрахунку заборгованості, ввжає, що вимоги позивача по стягненню з відповідача нарахованих процентів після квітня 2017р. задоволенню не підлягають, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню в сумі 46082,37 грн. та щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту в повному обсязі. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: partial