Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернувся до суду із даним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 16.04.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №CGZ0GA0000000089, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 36425,00 доларів США на термін до 16.04.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором того ж дня між позивачем та [PERSON] було укладеного договір поруки, згідно умов якого останній взяв на себе обов'язок відповідати за [PERSON] перед усіма його зобов'язаннями перед позивачем. Так як відповідач [PERSON] умов договору в повній мірі не виконав, заборгованість по сплаті процентів та щомісячних платежів не сплатив, добровільно суму заборгованості повернути не бажає, тому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору у сумі 30756 (тридцять тисяч сімсот п'ятдесят шість) доларів 99 центів, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлені. 26.01.2015 р. відповідачам рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвали про відкриття провадження матеріали справи, та виклик у судове засідання на 16.03.2015 р.. Рекомендований лист [PERSON] отримав 03.03.2015р., а рекомендований лист адресований [PERSON] повернувся із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Окрім цього, відповідачам було надіслано рекомендований лист із повісткою про виклик у судове засідання на 22.04.2015 р., який [PERSON] отримав 03.04.2015 р., а лист адресований [PERSON] повернувся із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Також, 24.04.2015 р. відповідачам втретє було надіслано повістки про виклик у судове засідання на 12.05.2015 р., які відповідачі отрмиали28.04.2015 р. та 30.04.2015 р. що підтверджується їхніми підписами у повідомленні про вручення поштових відправлень. [PERSON] подав клопотання про перенесення судового засідання у зв'язку із харчовим отруєнням, однак належного не надав суду лікарняного листа у підтвердження неможливості прибути у судове засідання. Окрім цього, відповідач [PERSON] подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою [PERSON], однак суд вважає що відповідачі не з'явились до суду без поважних причин. Тому, суд відповідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON] 16.04.2008 року уклали кредитний договір CGZ0GA0000000089, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 36425,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору із кінцевим терміном повернення 16.04.2028 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 16.04.2008 року між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язався перед банком за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникають з кредитного договору. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов договору, щомісячні платежі в рахунок погашення кредиту та відсотків за кредитним договором у встановлені строки не вносив. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором CGZ0GA0000000089 від 16.04.2008 року за [PERSON] станом на 05.12.2014 року рахується заборгованість у загальній сумі - 30756,99 доларів США., яка складається із суми заборгованості по кредиту у розмірі 27407,08 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 1643,32 доларів США; 80,36 доларів США. - заборгованість з комісії за користування кредитом; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16,22 доларів США; а також штрафу (фіксована частина) - 15,85 доларів США. і штрафу (процентна складова)- 1463,85 доларів США. В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Так як до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, то позикодавець (банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів в разі прострочення боржником повернення чергової частини, що відповідає приписам ч.2 ст.1050 ЦК України. Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 14 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України) роз'яснив, що оскільки згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти, яка була предметом позики, в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення). Згідно з ч.1, 2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З врахуванням наведеного, а також враховуючи те, що кредитний договір був укладений у іноземній валюті долари США), суд приходить до висновку, що у даних правовідносинах слід визначити гривневий еквівалент зобов'язання визначеного у іноземній валюті на час винесення рішення, однак суму боргу стягнути у валюті кредитного долару. Офіційний курс гривні встановлений НБУ щодо долара США, станом на 12.05.2015 р. складає 20,58 грн. за 1 долар США. З огляду на це загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 632978,85 грн. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що відповідачами належним чином не виконані зобов'язання по кредитному договору, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved