Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі зі спільної часткової власності 5/8 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Чугуїв, вул. Петровського, № 42, Харківської області, просить припинити право спільної часткової власності, визнати за ним право власності на виділений обєкт житлової нерухомості та визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою, в свою чергу [PERSON] звернувся до [PERSON] про виділ частки майна в натурі зі спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог Позивач за первісним позовом зазначив, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Петровського, №42. [PERSON] належить 5/8 часток житлового будинку. Інші 3/8 частки житлового будинку належать [PERSON]. У користуванні [PERSON] перебувають: в основній частині житлового будинку літ. А приміщення: 2-1 - передня; 2-2 - кухня; 2-3 - кімната; 2-4 - кухня; 2-5 - кімната; 2-6 - коридор; з господарських будівель та споруд: літ. А1 - прибудова; літ. а1 - ганок; літ. Б - сарай; літ. Б1 - сарай; літ. Б2 - сарай (вистроєний самочинно, про що міститься примітка у технічному паспорті); літ. З - погріб; літ. И - вбиральня; літ. К1 - колонка; літ. Л - літній душ; огорожа №3. У користуванні [PERSON] перебувають (за технічним паспортом від 18.02.2016 року): в основній частині житлового будинку літ. А приміщення: 1-1 - приміщення під газ; 1-2 - сан вузел; 1-3 - кухня; 1-4 - кімната; 1-5 - кімната; з господарських будівель та споруд: літ. А2 - прибудова; літ. а2 - ганок; літ. В - літня кухня; літ. В1 - погріб; літ. В2 - сарай; літ. в - веранда; літ. Г - сарай; літ. Г1 - погріб; літ. Г2 - навіс; літ. Е - літній душ; літ. Ж - сарай; літ. Ж1 - вбиральня; літ. К - колонка; літ. М - навіс; огорожа №1. Ворота №2 - перебувають у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON], так як забезпечити прохід до будинку іншим чином неможливо. Спірним обєктом житлової нерухомості позивач та відповідач користуються спільно, проживаючи кожен у своїй частині. Житловий будинок цього обєкту обладнаний самостійними входами у частки будинку, належні Позивачеві та Відповідачеві. Однак подвірям та входом до двору через огорожу №1 спірного обєкту житлової нерухомості сторони користуються разом, з приводу чого у них виникають суперечки, які переростають у конфлікти. Представник позивача [PERSON], діючий за договором про надання правової допомоги від 12.11.2015 року (а.с. 42-43), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував в частині залишення у спільному користуванні ворота №2, з іншими вимогами зустрічного позову погодився. Відповідач та представник відповідача, [PERSON], діючий за довіреністю від 11.04.2016 року (а.с. 50) \~\~в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували в частині зобовязання [PERSON] у огорожі №1 загального користування обладнати ворота для входу на територію на свої частки домоволодіння та просили зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає первісний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить садибний (індивідуальний) житловий будинок №42, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Петровського. [PERSON] є власником 5/8 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №42 по вул. Петровського у м. Чугуєві Харківської області, тобто обєкту житлової нерухомості, розташованому на земельній ділянці розміром 2638 кв. м, який складається із житлового будинку літ. А, житловою площею 47,7 кв. м, загальною площею 111,3 кв. м, надвірних будівель та споруд: прибудова літ. А1, веранда літ. а, в, ганок літ. а1, сараї літ. Б, Б1, В2, Г, Ж, літня кухня літ. В, погреби літ. В1, Г1, З, літні душі літ. Е, Л, вбиральні літ Ж1, И, колонки літ. К, К1, огорожі №1, 3, ворота №2, що підтверджується наданою суду копією Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд. №37795761 (а.с. 11), копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.2015 (а.с. 10), копією Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 42 по вул. Петровського у м. Чугуєві від 26.03.2015 року (а.с. 12-15). [PERSON] належить 3/8 частки житлового будинку №42, з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Петровського, що підтверджується Договором дарування частки житлового будинку від 06.06.2005 року, посвідченим нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №1-1169 (а.с.9). Належність [PERSON] 3/8 частки житлового будинку №42, з відповідною часткою надвірних будівель що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Петровського, підтверджується також листом КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1137 від 11.09.2015 року (а.с. 36). Згідно зазначеного договору дарування по заяві власника у власність [PERSON] перейшли приміщення: 1-1, 1-2, 1-3, І, вбиральня - Ж1; льох В1; льох Г1; літня кухня В; веранда в; душ Е; водопровід - К1; сараї В2, Ж, Г; огорожа №4; огорожа №1, №2 в загальному користуванні. 12.05.2005 року між співвласниками [PERSON] та [PERSON] було складено акт фактичного користування (а.с. 37), згідно якого [PERSON] в житловому будинку літ. А належать прим. І, 1-1, 1-2, 1-3, літня кухня В, веранда до літньої кухні в, сараї Ж1, водопровід К1, літній душ Е, хвіртка №1 в загальному користуванні, ворота №2 в загальному користуванні, сарай Г, погріб Г1, огорожа №4. [PERSON] в житловому будинку літ. А належать прим. 2-1, 2-2, 2-3, ІІ, ІІІ, ганок а, сарай Б, сарай Б1, погріб З, сарай Д, водопровід К, вбиральня У, хвіртка №1 в загальному користуванні, ворота №2 в загальному користуванні, огорожа №3. Отже, відповідно до правовстановлюючих документів частки співвласників розподілені наступним чином: [PERSON] належить 3/8 частки, [PERSON] 5/8 частки житлового будинку №42, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Петровського. Проте вказані частки не відповідають фактичному порядку користування житловими будинками, надвірними спорудами та земельною ділянкою, який склався між співвласниками. У користуванні Позивача, [PERSON], перебувають: в основній частині житлового будинку літ. А приміщення: 2-1 - передня; 2-2 - кухня; 2-3 - кімната; 2-4 - кухня; 2-5 - кімната; 2-6 - коридор; з господарських будівель та споруд: літ. А1 - прибудова; літ. а1 - ганок; літ. Б - сарай; літ. Б1 - сарай; літ. Б2 - сарай (вистроєний самочинно, про що міститься примітка у технічному паспорті); літ. З - погріб; літ. И - вбиральня; літ. К1 - колонка; літ. Л - літній душ; огорожа №3. У користуванні Відповідача, [PERSON], перебувають (за технічним паспортом від 18.02.2016 року): в основній частині житлового будинку літ. А приміщення: 1-1 - приміщення під газ; 1-2 - санвузол; 1-3 - кухня; 1-4 - кімната; 1-5 - кімната; з господарських будівель та споруд: літ. А2 - прибудова; літ. а2 - ганок; літ. В - літня кухня; літ. В1 - погріб; літ. В2 - сарай; літ. в - веранда; літ. Г - сарай; літ. Г1 - погріб; літ. Г2 - навіс; літ. Е - літній душ; літ. Ж - сарай; літ. Ж1 - вбиральня; літ. К - колонка; літ. М - навіс; огорожа №1. Ворота №2 - перебувають у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON], так як забезпечити прохід до будинку іншим чином неможливо. Спірним обєктом житлової нерухомості позивач та відповідач користуються спільно, проживаючи кожен у своїй частині. Житловий будинок цього обєкту обладнаний самостійними входами у частки будинку, належні Позивачеві та Відповідачеві. Однак подвірям та входом до двору через ворота №2 спірного обєкту житлової нерухомості сторони користуються разом, з приводу чого у них виникають суперечки, які переростають у конфлікти. Земельна ділянка під житловим будинком площею 2638 кв.м. не приватизована. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №8663/11719/11720 (складений 30.11.2016 року), на розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу домоволодіння. Перший варіант розподілу з урахуванням договору (акту) користування та договором дарування від 06.06.2006 року, другий варіант у відповідності до варіантів, наданих у дослідженні з максимальною ізоляцією по земельній ділянці. У дослідженні також на розгляд суду запропоновано 3 варіанти порядку користування земельною ділянкою загальною площею 2638 кв. м по вул.. Петровського, 42, у м. Чугуєві Харківської області відповідно до часток співвласників та будівельних норм і правил. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як роз'яснено в п.6\~Постанови Пленуму Верховного суду України\~\~N 7 від 04.10.91р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Відповідно до п.18\~Постанови Пленуму Верховного суду України\~\~N 7 від 04.10.91р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", порушуючи справу даної категорії, суддя зобов'язаний згідно з вимогами\~ст.143 ЦПК, з метою забезпечення її своєчасного і правильного розгляду, провести всі необхідні для цього підготовчі дії, зокрема, відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати документи (дані): … висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі або встановлення порядку користування ним відповідно до належних співвласникам часток, а у необхідних випадках - органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекції про допустимість пов'язаних з цим переобладнань. Відповідно до\~ст. 95 Земельного кодексу України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі. Відповідно до\~ст. 120 Земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» одночасно з розв'язанням спору\~\~про\~\~право\~\~власності\~\~на будинок,\~\~ виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд\~\~може\~\~також\~\~згідно\~\~зі\~ст. 105 ЗК\~вирішити позов, якщо він\~\~заявлений, про порядок використання і розпорядження\~\~земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. Для визначення можливості виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в процесі розгляду справи Позивачем було заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №8663/11719/11720 (а.с. 224-260), Позивач та його представник просять визначити ІІ або ІІІ варіанти розподілу жилого будинку та надвірних будівель, порядок користування земельною ділянкою визначити відповідно до ІІ або ІІІ варіантів відповідно. Відповідач та його представник проти вказаних варіантів розподілу заперечували, пояснивши, що саме І варіант розподілу домоволодіння та відповідно І варіант порядку користування земельною ділянкою, який склався між співвласниками, відповідає їх домовленості з урахуванням договору (акту) користування житлового будинку та договору дарування від 06.06.2006 року. Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги [PERSON] в частині зобовязання [PERSON] у огорожі №1 загального користування обладнати ворота для входу на територію на свої частки домоволодіння із надвірними будівлями та спорудами №42 по вул.. Петровського у м. Чугуєві Харківської області у зв'язку з ненаданням належних доказів для вирішення даного питання. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного й у відповідності до ст.\~316,\~328,\~355,\~356,\~364 Цивільного кодексу України,\~Постановою Пленуму Верховного суду України\~\~N7 від 04.10.91р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", ст.ст.\~3,\~4,\~8,\~10,\~11,\~15,\~60,\~169,\~209,\~213,\~214,\~215,\~223 ЦПК України, суд -

Outcome: partial