Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (далі - відповідач) про стягнення страхового відшкодування та витрат на проведення експертизи. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.04.2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі -ДТП) автомобіль "Опель Астра", номерний знак [NUMBER], який належить позивачу, зазнав технічних пошкоджень. Винною особою в даному ДТП визнано [PERSON] згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.04.2014 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту № 763, про оцінку транспортного засобу від 09.10.2014 р., матеріальний збиток завданий автомобілю позивача в результаті його пошкодження у вказаному вище ДТП становить 13330,72 грн. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача суму відшкодування у розмірі 13330,71 грн., 710,00 грн. - оплати проведення експертизи та судовий збір. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з тих підстав, що позивач посилається на експертний висновок, який був складений без участі представника відповідача, крім того розрахунок страхового відшкодування зроблений невірно, а тому просив відмовити в задоволенні позову. До матеріалів справи долучені письмові заперечення. [PERSON], спеціаліст, який склав звіт товарознавчого дослідження №763 від 09.10.2014 р., в судовому засіданні підтвердив свій висновок та пояснив, що всі розрахунки підтверджені нормативними актами, зокрема Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, посилання на які у висновку відповідача відсутні. Крім того, спеціаліст зазначив, що при складенні звіту, був врахований фізичний знос за 6 р. і 8 місяців. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.04.2014 року, 08.04.2014 року сталося ДТП за участю автомобіля позивача "Опель Астра", номерний знак [NUMBER] та автомобіля ВАЗ 2104 н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження. Вказаною постановою суду, [PERSON], було визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП. Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 08.04.2014 у м. Києві, відбулася з вини [PERSON], цивільно - правова відповідальність якого була застрахована у відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2014 р. позивачем було подано повідомлення потерпілої особи про подію з транспортним засобом та заяву про здійснення страхового відшкодування. Як вбачається із численного листування між позивачем та відповідачем, останнім було проведено експертне дослідження, на підставі якого було визначено суму відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі - 12657,58 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, згідно страхового акту, однак, кошти позивач так і не отримав. У зв'язку із тим, що відповідач суму страхового відшкодування позивачу не виплатив, позивач звернувся до СПД «[PERSON]» та уклав договір про надання послуг з оцінки № 315 від 03.10.2014 р., з метою встановлення вартості матеріальних збитків його автомобіля. Відповідно до звіту № 763 про оцінку транспортного засобу від 09.10.2014 р., матеріальний збиток завданий автомобілю позивача в результаті його пошкодження у вказаному вище ДТП становить 13330,72 грн. Вартість складових, що підлягають заміні, скоригована з урахуванням фізичного зносу. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що сума відшкодування повинна бути зменшеною на суму ПДВ (20%) та становить 10664,58 грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотків від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З матеріалів справи вбачається, що цивільно - правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована у відповідача, згідно договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, згідно якого франшиза становить 510,00 грн., тому належна сума страхового відшкодування, за вирахуванням франшизи, становить 10154,58 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач, при настанні страхового випадку, був зобов'язаний виплатити позивачу відповідно до лімітів відповідальності страховика у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п.п. 34.2. 34.3. ст. 34 Закону). Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 14.10.2014 р. позивачем було оплачено вартість проведення експертного дослідження в розмірі 710,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача (а.с.66). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 10154,58 грн., 710,00 грн. - витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку, що разом становить:11108,18 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial