Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач - ПАТ "Страхова компанія "Країна" звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що 24.10.2013 р. на 89 км. дороги «М21», трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "ВАЗ 21051", д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], автомобіля марки “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля марки “Шевроле”, д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 02.12.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Транспортний засіб [PERSON] застрахований акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3117/202/002377 від 27.08.2013 року, а тому на підставі заяви [PERSON] від 25.10.2013 року та страхового акту № 20996/к/п, ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" визнала вищезазначене ДТП страховим випадком та виплатила суму страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 17 777,04 грн. Таким чином до ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" перейшло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Країна", до них звернулись ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" в порядку регресу та [PERSON] із письмовими заявами про відшкодування матеріального збитку отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди. ПАТ "Страхова компанія "Країна" прийняло рішення про визнання даної події страховим випадком та було виплачено страхове відшкодування: ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" в сумі 14 294,92 грн.; [PERSON] в сумі 30 645,68 грн. Отже, виплативши страхове відшкодування ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" та [PERSON], позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON] як особи, винної у настанні страхового випадку та завданні матеріальних збитків на загальну суму 44 940,49 грн. В судове засідання представник позивача - ПАТ "Страхова компанія "Країна" Піка М.Є., який діє на підставі довіреності, не з'явився, але, згідно письмової заяви, просить суд розгляд по справі провести за його відсутності в порядку письмового провадження, позовні вимоги заявлені позивачем підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з викликом до суду на 12.11.2014 року, 26.11.2014 року та 23.12.2014 року. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме страхування, що регулюються відповідними нормами ЦК України. Так, в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що ПАТ "Страхова компанія "Країна" звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що 24.10.2013 р. на 89 км. дороги «М21», трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "ВАЗ 21051", д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], автомобіля марки “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля марки “Шевроле”, д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 02.12.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Транспортний засіб [PERSON] застрахований акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3117/202/002377 від 27.08.2013 року, а тому на підставі заяви [PERSON] від 25.10.2013 року та страхового акту № 20996/к/п, ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" визнала вищезазначене ДТП страховим випадком та виплатила [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 17 777,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 48283 від 17.12.2013 року. Таким чином до ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" перейшло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Країна", до них звернулися ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" в порядку регресу та [PERSON] із письмовими заявами про відшкодування матеріального збитку отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно вимог ст. 25 Закону України "Про страхування " від 07.03.1996 року здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. ПАТ "Страхова компанія "Країна" прийняло рішення про визнання даної події страховим випадком та було виплачено страхове відшкодування: ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" в сумі 14 294,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1081 від 11.04.2014 року; [PERSON] в сумі 30 645,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 514 від 22.04.2014 року. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди " з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Ст.ст. 5, 22, 28, 29 Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " від 01.07.2004 р. передбачено, що страховиком при настанні страхового випадку відшкодовується у встановленому цим законом порядку оцінена шкода, яка завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Тобто, страховою компанією відшкодовується шкода - збиток, нанесений третій особі з вини страхувальника. Згідно статті 27 Закону України "Про страхування " та вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір підряду, оренди, інше речове право) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Отже, виплативши страхове відшкодування ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" та [PERSON], позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON] як особи, винної у настанні страхового випадку та завданні матеріальних збитків на загальну суму 44 940,49 грн. Виходячи з принципів змагальності, диспозитивності та обов'язків доказування і подання доказів, визначених ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено факт настання страхової події та виплати на законних підставах грошових коштів по відшкодуванню шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в свою чергу відповідач в судове засідання не з'явився, не надав суду своїх заперечень проти позову, тому, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення № 371 від 15.10.2014 р. позивачем сплачено судовий збір в сумі 449,41 гривень, які й підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved