Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

у лютому 2018 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06.01.2015 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ПАТ «Укртелеком» було укладено договір добровільного страхування № А 431829, предметом якого є майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] . 12.02.2015 року на пл. Перемоги у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля «Субару» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , наслідок якої був пошкоджений автомобіль "Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2015 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно страхового акту № 55578/40/2015 від 23.03.2015 року та розрахунку до нього страховою компанією було прийнято рішення про визнання події страховим випадком та виплату страхового відшкодування в розмірі 79 648,74 грн., яка й була виплачена страхувальнику. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Субару» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Княжа» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/7541936. Після звернення до ПрАТ «СК «Княжа» останньою було сплачено 49 500,00 грн. Позивач зазначає, що невідшкодованою залишилась частина збитку в розмірі 30 148,74 грн. (79 648,74 грн. - 49 500,00 грн.) За таких обставин, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 30 148,74 грн. та судовий збір в сумі 1 762,00 грн. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 64) Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року дана цивільна справа передана на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва . (а.с. 80) Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києві від 30 травня 2019 року задоволено позов ПрАТ «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення грошових коштів. (а.с. 133) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року в даній справі. (а.с. 175) 20 січня 2020 року відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 192) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки 20 січня 2015 р. між нею та ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс групп" був укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 002340, відповідно до розділу 3 якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать інтересам закону, пов"язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальникогм або іншою особою, цивільна відповідальність якої застрахована, майну третіх осіб внаслідок ДТП піж час експлуатації забезпеченого транспортного засобу "Субару" номерний знак [NUMBER] . Згідно п. 6.1 вказаного договору розмір страхової суми складає 100 000 грн. Ураховуючи, що розмір шкоди, завданої автомобілю "Мазда" внаслідок ДТП, не перевищує розміру страхової суми, визначеної п. 6.1 розділу 6 договору № 00230, то саме ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс групп" зобов"язане сплатити позивачу решту відшкодування у розмірі 30 148 грн. 74 коп. Позивач ПрАТ "Страхова група "ТАС" в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Надіслав клопотання про судовий розгляд без участі позивача. Представник відповідача Скляр Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 06 січня 2015 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ПАТ «Укртелеком» було укладено договір добровільного страхування № А 431829, предметом якого є майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 20-31). 12 лютого 2015 року на пл. Перемоги у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля «Субару» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якої був пошкоджений автомобіль Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою судді Шевченквського районного суду м. Києва від 04.03.2015 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 32) За заявою потерпілого згідно страхового акту № 55578/40/2015 від 23.03.2015 року та розрахунку до нього страховою компанією було прийнято рішення про визнання події страховим випадком та виплату страхового відшкодування в розмірі 79 648,74 грн., яка й була виплачена страхувальнику. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Субару» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована ПАТ «СК «Княжа» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/7541936 з лімітом відповідальності 100000,00 грн. франшиза - 500,00 грн. (а.с. 75). Після звернення до ПрАТ «СК «Княжа» позивачу було сплачено 49 500,00 грн. Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, позивач посилався на те, що з відповідача підлягає стягненню різниця між фактично завданою шкодою та страховим відшкодуванням, як з винної особи заподіювача шкоди. Суд не погоджується з доводами позивача, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц відповідно до статті 3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності . Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Відповідно до п.п. 33.1.1., 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до п. п. 37. 1., 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Як було встановлено судом, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Субару» державний номерний знак [NUMBER] була забезпечена в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Групп». ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн. Розмір матеріального збитку у сумі 79 648,74 грн. не перевищує ліміту страхової відповідальності страховика. Враховуючи те, що страховик не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку (ст. 104 ЦК України), обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ № 7541936 від 20.01.2015 автомобіль марки «Субару» державний номерний знак [NUMBER] підлягає виконанню саме страховиком. Покладення обов`язку з відшкодування у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому потерпілий має право на задоволення своїх вимог шляхом пред`явлення позову до страховика, який несе відповідальність за виконання умов укладеного зі страхувальником договору. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed