Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У червні 2020 року позивач - приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" (далі - ПрАТ "ПРОСТО-страхування") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 квітня 2018 року між ПрАТ "ПРОСТО-страхування" та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8682968, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля ВАЗ 21074, д.р.н. [NUMBER] , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації вказаного транспортного засобу. 24 грудня 2018 року на вулиці Маршала Малиновського, 7-А в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля KIA Magentis, д.р.н. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21074, д.р.н. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] . Пригода відбулась унаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем у справі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль KIA Magentis, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 9948,60 грн. На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 квітня 2018 року № АК/8682968 ПрАТ "ПРОСТО-страхування" сплатило потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 8948,60 грн. Оскільки страхувальник [PERSON] є пенсіонером, робочий об`єм двигуна забезпеченого транспортного засобу не перевищував 2500 сантиметрів кубічних, розмір страхового платежу за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 квітня 2018 року № АК/8682968 відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" було зменшено на 50 %. Зважаючи на те, що страховик ПрАТ "ПРОСТО-страхування" сплатило потерпілому страхове відшкодування у сумі 8948,60 грн, покликаючись на норму п. 381.1 ст. 381 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач просив суд стягнути з [PERSON] , який є відповідальним за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 50 % виплаченого страхового відшкодування, що становить 4474,30 грн. Також позивач просив суд компенсувати за рахунок відповідача судовий збір у сумі 2102,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву ПрАТ "ПРОСТО-страхування" до суду не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, позивач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги ПрАТ "ПРОСТО-страхування" - задовольнити. У згаданій заяві представник позивача вказав, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, за приписами ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. 15 квітня 2018 року ПрАТ "ПРОСТО-страхування" (страховик) та [PERSON] (страхувальник) уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8682968, предметом якого страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля ВАЗ 21074, д.р.н. [NUMBER] , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації вказаного транспортного засобу. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складав 200000,00 грн, франшиза за договором - 1000,00 грн (а. с. 5). Ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 24 грудня 2018 року на вулиці Маршала Малиновського, 7-А в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля KIA Magentis, д.р.н. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 21074, д.р.н. [NUMBER] , яким кермував відповідач [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року у справі № 756/1132/19 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП (а. с. 10). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07 червня 2017 року за участю автомобілів KIA Magentis, д.р.н. [NUMBER] , та ВАЗ 21074, д.р.н. [NUMBER] , є [PERSON] . Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль KIA Magentis, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту згаданого транспортного засобу, становила 9948,60 грн, що підтверджується ремонтною калькуляцією від 14 січня 2019 року № 133852 (а. с. 19-20). Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21074, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована ПрАТ "ПРОСТО-страхування", потерпілий [PERSON] звернувся до цієї страхової компанії з вимогою виплатити страхове відшкодування. На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 квітня 2018 року № АК/8682968 ПрАТ "ПРОСТО-страхування" сплатило потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 8948,60 грн (а. с. 22, 23). За приписами п. 381.1 ст. 381 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст. 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 % виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до положень п. 13.2 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 %, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу Позаяк страхувальник [PERSON] є пенсіонером, робочий об`єм двигуна забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21074, д.р.н. [NUMBER] , не перевищував 2500 сантиметрів кубічних, розмір страхового платежу за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 квітня 2018 року № АК/8682968 відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" було зменшено на 50 %. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] , який є відповідальним за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 50 % виплаченого ПрАТ "ПРОСТО-страхування" страхового відшкодування потерпілому [PERSON] , що становить 4474,30 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, відповідачем було надано договір про надання правничої допомоги від 02 січня 2020 року, укладений між ПрАТ "ПРОСТО-страхування" та адвокатським бюро "Синюк та партнери"; акт виконаних робіт, детальний опис наданих адвокатом послуг, а також їх вартість в розмірі 5000,00 грн; платіжне доручення, що засвідчує оплату позивачем правничої допомоги у сумі 5000,00 грн (а. с. 30-37). Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved