Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

24 січня 2011 року позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02 березня 2011 року задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен банк Аваль», з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року в загальній сумі 175065 грн. 13 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн., а також витрати за розміщення оголошень про виклик до суду в пресі в сумі 780 грн. Ухвалою суду від 19 листопада 2013 року дане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Посилався на те, що 15 березня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0001/73/39223, згідно умов якого відповідачу було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит в сумі 37286 доларів США строком до 14 березня 2014 року з щомісячною процентною ставкою в розмірі 13,5% річних, згідно п.1.3 погашення кредиту здійснюється згідно графіку ануїтентними платежами. Забезпеченням даного договору є договір застави автомобіля «Suzuki» вартістю 209500 грн. В забезпечення зобов'язань за даним договором кредиту було укладено договір поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року з відповідачем [PERSON], відповідно до п.1.2 якого поручитель і кредитор несуть солідарну відповідальність. Однак відповідач [PERSON] систематично не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачував отриманий кредит та відсотки за користування ним, не дивлячись на надіслану йому 13 жовтня 2010 року претензію-повідомлення (вимогу), на яку він не відповів і жодних заходів для погашення заборгованості не вжив. Таку же претензію-повідомлення (вимогу) було надіслано 13 жовтня 2010 року і поручителю [PERSON], яку він також залишив без відповіді. Згідно п.6.5 кредитного договору, у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань згідно кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти), пеню відповідно до кредитного договору. Відповідно до п.10.1 та п.12.4 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. До всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Станом на 10 січня 2011 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить суму 21995 доларів 87 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США = 7,959 грн.) еквівалентно сумі 175065 грн. 13 коп., в тому числі: по кредиту в сумі 19086 доларів 84 центи США, по нарахованих та несплачених відсотках за користування кредитом в сумі 1025 доларів 20 центів США, нарахованій пені за прострочення тіла кредиту в сумі 1048 доларів 67 центів США, нарахованій пені за прострочення відсотків по кредиту в сумі 835 доларів 16 центів США. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь несплачену заборгованість за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року в сумі 175065 грн. 13 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн. В грудні 2013 року позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» збільшив позовні вимоги, так як відповідачами не виконувались умови кредитного договору, не сплачувався кредит та відсотки за його користування, тому станом на 10 грудня 2013 року заборгованість збільшилась і становить суму 576682 грн. 72 коп., в тому числі: по кредиту суму 8297 доларів 75 центів США, що еквівалентно сумі 66323 грн. 92 коп., по нарахованих та несплачених відсотках за користування кредитом суму 2277 доларів 87 центів США, що еквівалентно сумі 18207 грн. 01 коп., по пені за несвоєчасне повернення кредиту суму 492151 грн. 79 коп. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь несплачену заборгованість за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року в сумі 576682 грн. 72 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн. В грудні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до відповідачів ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", [PERSON] про визнання недійсним договору поруки, який ухвалою суду від 03 грудня 2013 року прийнято до розгляду з первісним позовом. Посилався на те, що нещодавно йому стало відомо про існування заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02 березня 2011 року, яким з нього та [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року в сумі 175065 грн. 13 коп., понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн. та витрати за розміщення оголошень про виклик до суду в засобах масової інформації в сумі 780 грн. Дане рішення про стягнення з нього солідарно з [PERSON] цієї заборгованості було прийнято на підставі договору поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року, який було укладено нібито між ним та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно якого він нібито поручився перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], який за даним договором отримав кредит в сумі 37286 доларів США. Однак він не підписував даний договір поруки, волевиявлення на вчинення цього договору не виявляв, йому не було відомо про його існування, що суперечить вимогам ст.203 ч.3 ЦК України та є підставою для визнання такого договору недійсним. Згідно ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Просить визнати недійсним договір поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року, укладений між ним та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", стягнути з відповідачів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" позовні вимоги підтримав повністю, просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь несплачену заборгованість за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року станом на 10 грудня 2013 року в сумі 576682 грн. 72 коп., понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн. та за оголошення в газетах про виклик до суду в сумі 780 грн. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Зустрічні позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності. Представник відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав повністю, просить визнати недійсним договір поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року, укладений між [PERSON] та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", та стягнути з відповідачів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору і за проведення почеркознавчої експертизи з підстав, вказаних в зустрічній позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. З цих же підстав просить в задоволенні позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити, оскільки він не підписував договір поруки і не брав на себе ніяких зобов'язань за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON], тим більше не пропустив строки позовної давності, оскільки про існування заочного рішення він дізнався лише 02 серпня 2013 року і звернувся до суду з заявою про його скасування, тоді в матеріалах справи побачив договір поруки, який не укладав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» визнав частково, пояснив, що дійсно 15 березня 2007 року ним укладено кредитний договір № 014/0001/73/39223, згідно умов якого він отримав кредит на придбання автомобіля марки «Сузукі» в сумі 37286 доларів США. Частково він погашав кредит і відсотки за його користування, однак у зв'язку з скрутним матеріальним становищем він перестав погашати заборгованість, сплатить, коли з'явиться така можливість. Про існування договору поруки він не знав, з [PERSON] взагалі не знайомий. Тому просить задовольнити позовні вимоги частково, не стягувати пеню, яка нарахована за весь цей час, оскільки у нього немає коштів для її погашення. Вирішення зустрічних позовних вимог залишає на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані частково і підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 15 березня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0001/73/39223 (копія договору на а.с.11-14), згідно умов якого відповідачу було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит в сумі 37286 доларів США строком до 14 березня 2014 року з щомісячною процентною ставкою в розмірі 13,5% річних. Згідно п.1.3 цього договору погашення кредиту здійснюється згідно графіку ануїтентними платежами. В забезпечення виконання умов даного договору був між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладений договір застави автомобіля «Suzuki» вартістю 209500 грн. Однак відповідач [PERSON] систематично не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачував отриманий кредит та відсотки за користування ним, не дивлячись на надіслану йому 13 жовтня 2010 року претензію-повідомлення (вимогу) (копія на а.с.20), на яку він не відповів і жодних заходів для погашення заборгованості не вжив. Згідно п.6.5 кредитного договору, у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань згідно умов кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом, в тому числі прострочені проценти, пеню. Відповідно до п.10.1 та п.12.4 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. До всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Станом на 10 грудня 2013 року заборгованість за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року становить суму 576682 грн. 72 коп., в тому числі: по кредиту суму 8297 доларів 75 центів США, що еквівалентно сумі 66323 грн. 92 коп., по нарахованих та несплачених відсотках за користування кредитом суму 2277 доларів 87 центів США, що еквівалентно сумі 18207 грн. 01 коп., по пені за несвоєчасне повернення кредиту суму 492151 грн. 79 коп., що підтверджується розрахунками (а.с.7-10, 128-132), яка на даний час не погашена, що визнав відповідач [PERSON] в судовому засіданні. Також в забезпечення виконання зобов'язань позичальником [PERSON] за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року було укладено договір поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], відповідно до п.1.2 якого поручитель і кредитор несуть солідарну відповідальність по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов цього кредитного договору, а саме: повернути кредит в розмірі 37286 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі (копія на а.с.15-16). Згідно ст.ст. 203 ч.3, 215 ч.1, 216 ч.1 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсний правочину не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що [PERSON] не укладав з ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та не підписував договір поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року, за умовами якого він на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням боржника [PERSON], які виникають із кредитного договору № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи № 2432-К від 18 лютого 2014 року, проведеної згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 грудня 2013 року, згідно якої підписи від імені [PERSON] в договорі поруки № 014/001/73/39223/п від 15 березня 2007 року виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.148-151). Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та докази в їх підтвердження про те, що [PERSON] не підписував договір поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року і не поручався за виконання зобов'язань боржником [PERSON] за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року, що визнав відповідач [PERSON] в судовому засіданні, його волевиявлення на це не було і про укладення даного договору поруки йому відомо не було, стало відомо тільки у серпні 2013 року під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи і він в грудні 2013 року звернувся з позовом до суду, не пропустивши строк позовної давності, а тому суд вважає, що належить визнати з цих підстав недійсним договір поруки № 014/0001/73/39223/п від 15 березня 2007 року, укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі начальника Базового відділення Чернівецької обласної дирекції Мухіної І.О. та [PERSON], задовольнивши зустрічні позовні вимоги, в задоволенні позовних вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором з цих же підстав відмовити за безпідставністю, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Також згідно вимог ст.88 ч.1 КПК України суд вважає, що з відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 1244 грн. 58 коп., в тому числі: по сплаті судового збору за подання заяви про скасування рішення суду та апеляційної скарги, за подання зустрічного позову в сумі 344 грн. 10 коп. (квитанції на а.с.56, 66, 87, 117) і по оплаті почеркознавчої експертизи в сумі 900 грн. 48 коп. згідно рахунку та квитанції (а.с.146, 170), оскільки працівниками банку був складений договір поруки, який [PERSON] не підписував і про який відповідачу [PERSON] відомо не було, тому тільки з вини банку він поніс ці витрати, які підлягають ним відшкодуванню, так як зустрічний позов задоволено. Позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року заборгованості станом на 10 грудня 2013 року в загальній сумі 576682 грн. 72 коп., в тому числі пені в сумі 492151 грн. 79 коп., яку відповідач на момент розгляду справи не погасив, що визнав в судовому засіданні, підлягають до задоволення, оскільки він не виконував умови кредитного договору, не погашав кредит та не сплачував проценти за його користування, за що за весь період несплати позивачем нарахована пеня, яка передбачена в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, з чим погодився [PERSON], підписавши кредитний договір з такими умовами без жодних зауважень. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] як позичальника за кредитним договором № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року підлягають до задоволення, згідно умов цього договору належить стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту в загальній сумі 576682 грн. 72 коп., задовольнивши повністю позовні вимоги в цій частині, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн., на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн. та за оголошення в газетах про виклик до суду в сумі 780 грн., сплачених згідно платіжних доручень (а.с.4-5, 36-37, 127), оскільки позовні вимоги в цій частині задоволені повністю. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215, 216, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 552, 574, 610, 611, 612, 625, 1047-1050, 1054, 1055 ЦК України, кредитного договору № 014/0001/73/39223 від 15 березня 2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON],

Outcome: partial