Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

В липні 2019 року АТ " ОПТ Банк" звернулося до суду із зазначеним позовом відповідно до якого просить суд стягнути солідарно зі [PERSON] та [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № CL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року станом на 31 травня 2019 року у розмірі 46 200,03 дол. США з переведенням іноземної валюти в українську за курсом , встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, а також просять стягнути з відповідачів понесені ними судові витрати у рівних частинах . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 21.05.2008 року між ЗАТ " ОТП Банк", правонаступником якого є АТ " ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-J02/009/2008. Відповідно до умов договору позивач зобов"язався надати позичальнику кредит у розмірі 78105,00 дол. США строком користування до 21 травня 2015 року, з встановленою фіксованою процентною ставкою у розмірі 12,99 % річних. Згодом до кредитного договору вносилися зміни та доповнення на підставі укладених між позивачем та [PERSON] додаткових угод , а саме : додаткового договору № 1 від 27.04.2009 року ; додаткового договору № 1 від 20.07.2009 року; додаткового договору № 2 від 26.04.2010 року; додаткового договору № 1 від 19.07.2010 року; додаткового договору № 1 від 22.07.2011 року; додаткового договору № 1 від 25.02.2013 року; додаткового договору № 1 від 22.08.2013 року; додаткового договору № 2 від 26.03.2014 року ; додаткового договору № 8 від 18.08.2014 року. Порядок виконання боргових зобов"язань був визначений додатковим договором № 3 від 18.04.2014 року , яким було встановлено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватися шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у графіку платежів, який є невід"ємною частиною додаткового договору. Відповідачка [PERSON] не вносила чергові платежі для виплати кредиту, чим порушила взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого виникла заборгованість, що станом на 31.05.2019 року становить 46200,03 дол. США. Крім того, 21.05.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-J02/009/2008. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобов"язався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобов"язань перед позивачем за кредитним договором в їх повному обсязі. Пунктом 1.2 договору поруки встановлено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники. Згодом до договору поруки вносилися зміни та доповнення на підставі : додаткового договору № 1 від 27.04.2009 року ; додаткового договору № 2 від 26.04.2010 року; додаткового договору № 3 від 25.02.2013 року № додаткового договору № 4 від 18.08.2014. Ухвалою суду від 08.08.2019 року в даній цивільній справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні ( а.с.98-99). 05.02.2020 року від представника відповідачів - адвоката Зайцевої М.О. надійшла заява про застосування строку позовної давності, відповідно до якої вона просить суд застосувати загальний строк позовної давності до вимоги про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором № CL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року у розмірі 46200,03 дол. США. Стягнути з відповідачів на користь АТ " ОТП Банк" в межах 3-річного строку позовної давності за період з 27.06.2016 року по 21.12.2016 року заборгованість за кредитним договором від 21.05.2008 року в розмірі 8786,68 дол. США ( а.с. 127-129). В судове засідання сторони не з"явилися. 06.02.2020 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі ( а.с. 131). 06.02.2020 року представником відповідачів - адвокатом Зайцевою М.О. подано також заяву про розгляд справи за відсутності відповідачів та їх представника. Зазначено, що позовні вимоги визнаються частково, в сумі 8786,68 дол. США. В решті позовних вимог просить відмовити в зв"язку із пропуском строку давності( а.с.130). В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК УКраїни. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст.3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. За положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Судом встановлено, що 21.05.2008 року між ЗАТ " ОТП Банк" та [PERSON] , укладено кредитний договір № CL-J02/009/2008 за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 78105,00 дол. США. Відповідності до умов кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором, а також виконувати умови кредитного договору. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов`язаний повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені кредитним договором, не пізніше 21 травня 2015 року (а.с.7-10). 27.04.2009 року між позивачем та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № МL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року ( а.с. 37-38). 20.07.2009 року між сторонами укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № МL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року ( а.с.47). 26.04.2010 року між позивачем та [PERSON] укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № МL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року ( а.с. 48-49). 22.07.2011 року між позивачем та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № МL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року ( 53). 25.02.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № СL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року ( а.с.54-56). 22.08.року між сторонами укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № МL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року ( а.с.59-60). 26.03.2014 року між сторонами укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № МL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року ( а.с.61-62). 18.08.2014 року між сторонами укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № СL-J02/009/2008 від 21.05.2008 року, відповідно до умов якого змінено дату остаточного повернення кредиту 21 грудня 2016 року ( а.с.65-68). 21.05.2008 року між ЗАТ " ОТП Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-J02/009/2008. відповідно до умов якого поручитель зобов"язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов"язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов"язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники ( а.с. 69). Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. 27.04.2009 року, 26.04.2010 року, 25.02.2013 року, 18.08.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткові договори до договору поруки № SR-J02/009/2008 ( а.с. 70-75). Відповідно до статті 1 Статуту АТ " ОТП Банк" , затвердженого рішенням акціонера № 79 від 25.10.2018 року Акціонерне товариство " ОТП БАНК" є правонаступником усіх прав та обов"язків ПАТ " ОТП БАНК", яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов"язків ЗАТ " ОТП Банк", яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов"язків АКБ " Райффайзенбанк Україна" ( а.с. 80-82). Станом на 31.05.2019 року відповідачка [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 46200,03 дол. США, що складається з наступного : 28 198,44 дол. США - заборгованість по кредиту та 180001,59 дол. США - заборгованість по відсотках ( а.с.6). [PERSON] належним чином зобов`язань, передбачених кредитним договором, не виконувала, отже суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з відповідачів. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Відповідно до ч.4 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язанням, строк виконання яких визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, тому незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Отже, з врахуванням наведених норм права, практики застосування норм права у спірних правовідносинах, невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Позивач звернувся з позовом до суду 02.07.2019 року. Порядок виконання боргових зобов`язань був визначений банком, зокрема, у п.п. 2.1.3.1 п. 2.1 статті 2 додаткового договору № 3 від 18.08.2014 року до кредитного договору, відповідно до якої було встановлено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватися шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку Платежів, який є невід`ємною частиною цього додаткового договору (додаток №1) та шляхом внесення/перерахування готівкових/безготівкових коштів на Поточний рахунок, тобто до 26-28 числа кожного місяця. Пунктом 2.1 статті 2 даного додаткового договору № 3 від 18.08.2014 року, також, змінено дату остаточного повернення кредиту з 21.05.2015 року на 21.12.2016 року. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, Верховний Суд зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Отже, відсутні підстави для нарахування та стягнення процентів за цим кредитним договором після 21 грудня 2016 року. Таким чином, заборгованість по кредиту та процентах підлягає стягненню в межах 3- річного строку позовної давності за період з 27.06.2016 року по 21.12.2016 року (спливу визначеного договором строку кредитування). Як визначено п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року " Про судове рішення у цивільній справі" згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. За даними розрахунку заборгованості за кредитом та графіку платежів в редакції станом на 18.08.2014 року, наданих позивачем, заборгованість по кредиту за цей період складає: 8 411,41 дол. США (206 331 грн. 89 коп.), заборгованість по процентах за користування кредитом - 375,27 дол. США ( 9205 грн 37 коп.), відтак заборгованість саме в такому розмірі підлягає стягненню солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду із зазначеним позовом пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial