Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 22.03.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору щодо погашення кредиту, станом на 09.05.2017 року у нього виникла заборгованість в сумі 35334,56 грн., яку позивач просить стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 37). Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, не з'явився, суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, 22.03.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням укладення договору №б/н від 22.03.2012 року є заява [PERSON] (копія на а.с. 5). Відповідно до даної заяви відповідач ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, про що свідчить його підпис в даній заяві. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 09.05.2017 року у відповідача виникла заборгованість за договором б/н від 22.03.2012 року, яка згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с. 4), становить - 35334,56 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг (далі - Витяг), банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно п. 1.1.3.1.9 цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Витягу, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Витягу, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в першу чергу. Відповідно до п. 1.1.7.12 Витягу, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу Сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В порушення даних норм, умов договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань і станом на 09.05.2017 року у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем, становить 35334,56 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1990,75 грн.; заборгованість за процентами - 27633,34 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3551,68 грн., заборгованість по судовим штрафам 2158,79 грн., які позивач просить стягнути. Так, представник позивача просить стягнути з відповідача штрафи, а саме 500 грн. (фіксована частина) та 1658,79 грн. (процентна складова). Однак, згідно із ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, тому штраф в сумі 500,00 грн. що є фіксованою ставкою до стягнення не підлягає. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом 1990,75 грн.; заборгованості за процентами - 27633,34 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3551,68; заборгованості по штрафу (процентна складова) - 1658,79 грн. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1529,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial