Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її дідові [PERSON] та бабі [PERSON] належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці 0,25 га, наданій для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Енгельса, 41 в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. 29 грудня 2008 року баба [PERSON] померла, після смерті якої спадщину на належну частину житлового будинку фактично прийняв [PERSON], будучи їй чоловіком, проживаючи постійно з нею по день її смерті. 16 серпня 2010 року помер дід [PERSON], після чого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок №41 по вул. Енгельса в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. Спадкоємцями їхнього майна була дочка померлих - [PERSON], яка являється їй матір'ю. Однак, її мати [PERSON], померла 10 жовтня 2006 року, тобто раніше, ніж її батьки. Таким чином, враховуючи, що її мати [PERSON] була єдиним спадкоємцем після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON], однак на час відкриття спадщини не була живою, вважає, що вона має право на спадкування після діда за правом представлення. Після смерті діда [PERSON], спадщину у вигляді житлового будинку №41 по вул. Енгельса в с. Верхнє Водяне Рахівського району фактично, в силу ст. 1268 ЦК України, вона прийняла. За зверненням до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала відмову, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцями, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що винесено відповідну постанову. Незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Як і цього не зробили її баба й дід в той час, коли їх будинок був зареєстрований у погосподарській книзі, підтвердженням чого є довідка виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області №511 від 26 вересня 2014 року. Саме не вчинення спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за правом представлення позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. Майнових спорів з приводу заявлених нею вимог про спадкування зазначеного житлового будинку не існує, що стверджено Витягом зі Спадкового реєстру, та заявою інших спадкоємців про відмову від прийняття спадщини в її користь. На підставі наведеного просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], мешканкою с. Верхнє Водяне, вул. Миру, 44 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за правом представлення, після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок № 41, загальною площею 57,15 кв.м, розташований по вул. Енгельса в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. Судові витрати залишає за собою. 10.02.2015 року (реєстрація по канцелярії суду), [PERSON], яка діє як представник за дорученням в інтересах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення. Позовні вимоги мотивує тим, що в провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області, знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Як убачається із матеріалів цивільної справи, предметом судового спору являється житловий будинок № 41 загальною площею 57,15 м2, що розташований по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, який залишився після смерті гр-на [PERSON], право власності на який позивачка просить визнати за нею в цілій частині в порядку спадкування за правом представлення шляхом винесення відповідного судового рішення. Враховуючи всі обєктивні обставини даної справи, вважає, що позивач, [PERSON], має право, як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, предявити до позивача, [PERSON], та до відповідача, [PERSON] сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, позов про визнання за ним в порядку спадкування за правом представлення права власності на це майно, оскільки, [PERSON] також являється внуком спадкодавців [PERSON] та [PERSON], у звязку із чим він є особою, яка у відповідності до частини 1 статті 1266 Цивільного кодексу України має право на спадкування даного спадкового майна. У відповідності до частин 1-2 статті 1220 ЦК України, спадщина на спірне спадкове майно відкрилася на ? частину, належну на праві спільної сумісної власності гр-ці [PERSON], 29 грудня 2008 року, на іншу ? частину спадкового майна, належну на праві спільної сумісної власності [PERSON] 16 серпня 2010 року. Позивач, [PERSON], являючись спадкоємцем за правом представлення, прийняв спадщину після смерті бабусі, [PERSON], та смерті дідуся, [PERSON], у порядку та у відповідності до положень частини 1 статті 1266, частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1270 ЦК України. Спадкодавці, [PERSON] та [PERSON], перебуваючи між собою у зареєстрованому шлюбі, за свого життя володіли спільним сумісним майном, яким являвся, в тому числі, житловий будинок № 41, що розташовується по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. За свого життя відповідної державної реєстрації прав власності на дане нерухоме майно гр-нами [PERSON] та [PERSON] проведено не було, хоча останні вважали його своєю приватною власністю, належним чином нею володіли та відповідно розпоряджалися. Спадщина на ? частину спірного житлового будинку, яка належала гр-ці [PERSON], відкрилася після її смерті 29 грудня 2008 року. Цю спадщину в відповідності до положень частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1270 ЦК України у рівних частинах прийняли її чоловік, [PERSON], як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, та її внуки, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за правом представлення після смерті своєї матері, [PERSON]. Їхня мати, [PERSON], яка являлася дочкою спадкодавця, [PERSON], померла до її смерті 10 жовтня 2006 року. Спадщину, що складається із іншої ? частини житлового будинку, яка відкрилася 16 серпня 2010 року після смерті [PERSON], у рівних частинах прийняли його внуки, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за правом представлення, які на час відкриття цієї спадщини проживали разом зі спадкодавцем. Інші спадкоємці за законом, в тому числі, [PERSON], яка також являється внучкою спадкодавців, спадщину не прийняла, оскільки на час відкриття цієї спадщини не проживала разом зі спадкодавцями, а була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO]. Враховуючи наведені вище обєктивні обставини даної справи, аналізуючи правові норми, якими ці цивільно-правові відносини врегульовуються, вважає, що позовні вимоги первинного позову гр-ки [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно, є необґрунтованими, безпідставними, такими, що не базуються на Законі, а доводи та підстави заявленого нею позову не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються доводами цього позову. Разом з тим, виходячи із дійсних обставин справи та незаперечних фактів, вважає, що позивач, [PERSON], має право на визнання за собою права власності на спірне нерухоме майно з правових підстав та обєктивних доводів, зазначених нею вище. Позивач, [PERSON], у встановленому законодавством порядку з метою отримання ним свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за правом представлення, звернувся до нотаріальної контори за місцем його розташування із відповідною заявою про видачу такого свідоцтва, але в цьому йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Доказом цього являється постанова державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області № 11 від 29 січня 2015 року, оригінал якої додається до матеріалів даної позовної заяви. Звернення позивача до суду першої інстанції із вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування за правом представлення, зокрема, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом у його користь у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Згідно інвентарної справи № 132, характеристики будинку, господарських будівель та споруд № 41 по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, виконаної техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON], даний спадковий будинок на сьогоднішній час технічно придатний для його використання за цільовим призначенням. Рік побудови нерухомого майна 1972, його інвентаризаційна вартість становить 98.327 (девяносто вісім тисяч триста двадцять сім) грн. Як убачається із довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 02-05/25 від 28 січня 2015 року та копії особового рахунку обєкту погосподарського обліку, житловий будинок № 41, який розташований по вулиці Енгельса у селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, належав [PERSON] та [PERSON] і на даний час знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, цільовим призначенням якої являється будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Матеріалами справи доводиться факт прийняття гр-ном [PERSON] спадщини після її відкриття за правом представлення у звязку зі смертю спадкодавців [PERSON] та [PERSON], та смертю його матері, [PERSON], в цілій частині шляхом його пасивної поведінки в поряду статей 1268, 1270 ЦК України. На підставі наведеного просила винести ухвалу, за якою позов гр-ки [PERSON] до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON], [PERSON] про визнання за права власності на спадкове майно, та позов [PERSON], як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору до [PERSON], [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення - обєднати в одне провадження. Визнати за гр-ном [PERSON], [INFO], мешканцем села Верхнє Водяне, вулиця Енгельса, будинок номер 41, Рахівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за правом представлення право власності в цілій частині на житловий будинок № 41 разом із зблокованими господарськими будівлями та убиральнею, що розташовані по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Вирішити питання розподілу судових витрат. 13.02.2015 року (реєстрація по канцелярії суду), [PERSON], який діє як представник за дорученням в інтересах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення. Позовні вимоги мотивує тим, що в провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області, знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Як убачається із матеріалів цивільної справи, предметом судового спору являється житловий будинок № 41 загальною площею 57,15 м2, що розташований по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, який залишився після смерті гр-на [PERSON], право власності на який позивачка просить визнати за нею в цілій частині в порядку спадкування за правом представлення шляхом винесення відповідного судового рішення. Враховуючи всі обєктивні обставини даної справи, вважає, що позивач, [PERSON], має право, як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, предявити до позивача, [PERSON], та до відповідача, [PERSON] сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, позов про визнання за ним в порядку спадкування за правом представлення права власності на це майно, оскільки, [PERSON] також являється внуком спадкодавців [PERSON] та [PERSON], у звязку із чим він є особою, яка у відповідності до частини 1 статті 1266 Цивільного кодексу України має право на спадкування даного спадкового майна. У відповідності до частин 1-2 статті 1220 ЦК України, спадщина на спірне спадкове майно відкрилася на ? частину, належну на праві спільної сумісної власності гр-ці [PERSON], 29 грудня 2008 року, на іншу ? частину спадкового майна, належну на праві спільної сумісної власності [PERSON] 16 серпня 2010 року. Позивач, [PERSON], являючись спадкоємцем за правом представлення, прийняв спадщину після смерті бабусі, [PERSON], та смерті дідуся, [PERSON], у порядку та у відповідності до положень частини 1 статті 1266, частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1270 ЦК України. Спадкодавці, [PERSON] та [PERSON], перебуваючи між собою у зареєстрованому шлюбі, за свого життя володіли спільним сумісним майном, яким являвся, в тому числі, житловий будинок № 41, що розташовується по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. За свого життя відповідної державної реєстрації прав власності на дане нерухоме майно гр-нами [PERSON] та [PERSON] проведено не було, хоча останні вважали його своєю приватною власністю, належним чином нею володіли та відповідно розпоряджалися. Спадщина на ? частину спірного житлового будинку, яка належала гр-ці [PERSON], відкрилася після її смерті 29 грудня 2008 року. Цю спадщину в відповідності до положень частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1270 ЦК України у рівних частинах прийняли її чоловік, [PERSON], як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, та її внуки, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за правом представлення. Їхня мати, [PERSON], яка являлася дочкою спадкодавця, [PERSON], померла до її смерті 10 жовтня 2006 року. Спадщину, що складається із іншої ? частини житлового будинку, яка відкрилася 16 серпня 2010 року після смерті [PERSON], у рівних частинах прийняли його внуки, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за правом представлення, які на час відкриття цієї спадщини проживали разом зі спадкодавцем. Інші спадкоємці за законом, в тому числі, [PERSON], яка також являється внучкою спадкодавців, спадщину не прийняла, оскільки на час відкриття цієї спадщини не проживала разом зі спадкодавцями, а була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO]. Враховуючи наведені вище обєктивні обставини даної справи, аналізуючи правові норми, якими ці цивільно-правові відносини врегульовуються, вважає, що позовні вимоги первинного позову гр-ки [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно, є необґрунтованими, безпідставними, такими, що не базуються на Законі, а доводи та підстави заявленого нею позову не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються доводами цього позову. Разом з тим, виходячи із дійсних обставин справи та незаперечних фактів, вважає, що позивач, [PERSON], має право на визнання за собою права власності на спірне нерухоме майно з правових підстав та обєктивних доводів, зазначених нею вище. Позивач, [PERSON], у встановленому законодавством порядку з метою отримання ним свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за правом представлення, звернувся до нотаріальної контори за місцем його розташування із відповідною заявою про видачу такого свідоцтва, але в цьому йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Доказом цього являється постанова державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області № 12 від 03 лютого 2015 року, оригінал якої додається до матеріалів даної позовної заяви. Звернення позивача до суду першої інстанції із вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування за правом представлення, зокрема, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом у його користь у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Згідно інвентарної справи № 132, характеристики будинку, господарських будівель та споруд № 41 по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, виконаної техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON], даний спадковий будинок на сьогоднішній час технічно придатний для його використання за цільовим призначенням. Рік побудови нерухомого майна 1972, його інвентаризаційна вартість становить 98.327 (девяносто вісім тисяч триста двадцять сім) грн. Як убачається із довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 02-05/25 від 28 січня 2015 року та копії особового рахунку обєкту погосподарського обліку, житловий будинок № 41, який розташований по вулиці Енгельса у селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, належав [PERSON] та [PERSON] і на даний час знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, цільовим призначенням якої являється будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Матеріалами справи доводиться факт прийняття гр-ном [PERSON] спадщини після її відкриття за правом представлення у звязку зі смертю спадкодавців [PERSON] та [PERSON], та смертю його матері, [PERSON], в цілій частині шляхом його пасивної поведінки в поряду статей 1268, 1270 ЦК України. На підставі наведеного просив винести ухвалу, за якою позов гр-ки [PERSON] до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON], [PERSON] про визнання за права власності на спадкове майно, та позов [PERSON], як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору до [PERSON], [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення - обєднати в одне провадження. Визнати за гр-ном [PERSON], [INFO], мешканцем села Верхнє Водяне, вулиця Енгельса, будинок номер 41, Рахівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за правом представлення право власності на 1/2 частину житлового будинку № 41 разом із пропорційними частками зблокованих господарських будівель та убиральнею, що розташовані по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 16.02.2015 року постановлено допустити [PERSON] та [PERSON] до участі у розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у якості третіх осіб які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору. Позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - [PERSON] до [PERSON], [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення та позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - [PERSON] до [PERSON], [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові та просила винести справедлмве рішення. Зазначила, що на момент смерті дідуся проживала у його будинку, хоча прописаною була у чоловіка, з яким на той час вже не жила. Представник третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов [PERSON] з підстав, наведених у позовній заяві. Ствердила, що на її думку, право на спадкове майно (житловий будинок №41, по вул. Енгельса в с.Верхнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області. разом із зблокованими господарськими будівлями та убиральнею) в цілій частині має саме [PERSON], як особа, яка прийняла спадщину після смерті дідуся. Представники третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] - [PERSON], [PERSON], позовні вимоги [PERSON] підтримали, просили такий задовольнити з підстав, наведених у позові. При цьому зазначили, що нотаріальну відмову від спадщини на користь сестри - [PERSON] [PERSON] дійсно написав, але з умовою, що сестра, у разі необхідності впустить його проживати з нею. [PERSON] своєї обіцянки не дотримала, то він також претендує на свою частку у спадковому майні. Окрім того, вважають, що цю заяву не слід брати до уваги й через те, що вона подана після пропуску строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини. Просять визнати за [PERSON] прова на 1/2 частину житлового будинку №41 разом із пропорційними частками зблокованих господарських будівель та убиральнею, розташовані по вул. Енгельса в с.Верхнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова - [PERSON], надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - [PERSON], надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Заслухавши учасників судоввого розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що за період перебування в зареєстрованому шлюбі, громадянами [PERSON] та [PERSON] у 1972- 1978 роках побудовано житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані на земельній ділянці 0,25 га, наданій для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.. Енгельса, 41 в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, та який набув статусу спільного сумісного майна подружжя, що стверджено довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області №511 від 26.08.2014 року. 29 грудня 2008 року померла громадянка [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №179176 виданого, повторно, 25 вересня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким була ? частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: с. Верхнє Водяне, вул. Енгельса, № 41, Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина на за померлою [PERSON] відкрилася 29 грудня 2008 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно із положеннями ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем майна нині померлої [PERSON] став її чоловік, [PERSON], який в силу ст. 1270 ЦК України прийняв спадщину, після смерті своєї дружини, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки на час відкриття спадщини проживав у спадковому будинку разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла та ставши таким чином одноосібним власником вказаного житлового будинку. 16 серпня 2010 року помер громадянин [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №53 та відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області 25 вересня 2014 року видано, повторно, свідоцтво про смерть серії І-ФМ №179175. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок №41 з господарськими будівлями та спорудами, по вул. Енгельса в с.Верхнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області. З показів сторін, судом достовірно встановлено про те, що за період свого життя, [PERSON] заповіту не складав. Таким чином, спадкування в даному випадку здійснюється за законом. Як уже зазначалося вище у відповідності до ст. 1261 ЦК україни у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна нині померлого [PERSON] була його дочка [PERSON]. Ступінь родинних зв"язків підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №3008669 від 22 лютого 1972 року, та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя № 00014785752 від 03.12.2014 року, згідно якого [PERSON] змінила після укладення шлюбу своє прізвище на [PERSON]. Однак, [PERSON] померла 10 жовтня 2006 року, тобто раніше за свого батька, що стверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №036878 від 13 жовтня 2006 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З матеріалів справи, судом встановлено, що позивачка [PERSON] та треті особи з самостійними вимогами на предмет спору: [PERSON], [PERSON], являються дітьми нині померлої [PERSON] миколаївни. Таким чином, враховуючи, що їхня мати [PERSON] була єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON], однак на час відкриття спадщини не була живою, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] та треті особи з самостійними вимогами на предмет спору: [PERSON], [PERSON] мають право на спадкування після діда за правом представлення. Звернення позивачки та третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору до суду з вимогами про визнання за ними права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їхнього права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в їхню користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вартість даного житлового будинку з надвірними спорудами становить 98327 гривень, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої техніком з інвентаризації нерухомого майна, [PERSON], спірний будинок побудований у 1972 році. З довідки №511 від 26.08.2014 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, встановлено, що за [PERSON] та [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі, числився житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, 0.25 га наданій для обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд по вул. Енгельса, 41 в селі Верхнє Водяне рахівського району Закарпатської області. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ З витягу зі спакового реєстру №39308408 від 29.12.2014 року слідує, що у спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкову справу та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину. Поряд з цим судом достовірно встановлено про те, що позивачка за первинним позовом [PERSON], [INFO] прийняла спадщину після смерті свого діда [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживала у спадковому будинку разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що зокрема стверджено довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області №522 від 01.10.2014 року. Посилання представників третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору, [PERSON] та [PERSON] на те, що позивачка не прийняла спадщину за своїм дідом [PERSON] не були підтверджені жодним наалежним та допустимим доказом. Також, судом встановлено про те, що третя особа з самостійними вимогами на предмет спору- Магей [PERSON], теж прийняв спадщину після смерті свого діда [PERSON], що стверджено довідкою [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 2325 від 17.08.2010 року Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору, [PERSON], як спадкоємець за правом представлення, відмовився від належної йому частки у спадщині після смерті [PERSON] в користь своєї сестри, позивачки по справі [PERSON], що стверджується його особистою заявою від 13 вересня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом рахівського районного нотаріального округу, [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі за №1570. Суд вважає безпідставними, посилання представника [PERSON] - [PERSON] про те, що заява його довірителя про відмову від прийняття спадщини являється недійсною, оскільки [PERSON] подав заяву після закінчення строку, який встановлений для подачі такої заяви, виходячи з наступних правових підстав. Зумовлені встановленими фактами правовідносини стосуються недійсності угод і регулюються главою 16 Цивільного кодексу України. Роз'яснення з цього приводу містяться також у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06 листопада 2009 року" Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст.ст. 229, 230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Згідно з роз'ясненнями Пленуму ВСУ (п.п. 4,5 указаної постанови) судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Частина 5 ст. 1274 ЦК України визначає вичерпний перелік коли відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом не дійсною з підстав встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. Натомість, [PERSON] та його представником [PERSON]не надано жодного належного та допустимого доказу того, що третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору на момент підписання ним заяви про відмову від прийняття спадщини не усвідомлював значення своїх дій або не міг керувати ними. Не надано доказів і того, що [PERSON] підписав заяву про відмов від српадщини під впливом помилки, обману, насильства чи тяжкої хвороби. Згідно положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи, що третя особа з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON], відмовився від своєї частки у спадщині, яка відкрилася після смерті його діда, [PERSON] на користь позивачки [PERSON], ним та його представником [PERSON] не ставилася позовна вимога про визнання недійсною заяви про відмову від спадщини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення слід відмовити. В зв"язку з наведеним, первісний позов [PERSON] та позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] слід задовольнити частково, визнавши: за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку №41 по вул. Енгельса в с. Верхнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області; за [PERSON], право власності на 1/3 частину вище зазначеного житлового будинку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: partial