Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Хмільницької міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], однак ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки, а тому позивач просить позбавити відповідачабатьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали пред'явлений позов та просять суд його задовольнити. При цьому, позивач зазначила, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по відношенню до доньки, весь тягар утримання дитини несе її мати, яка, у зв'язку із матеріальним становищем та необхідністю утримання доньки, була вимушена виїхати на роботу за кордон. Батько життям дитини не цікавиться. Аліменти сплачував до 2015 року. Останній раз відвідував дитину до того, як вона пішла в школу. В ході виниклого конфлікту відповідач зобов'язався не підходити до будинку де проживає дитина. Зустрічатися з донькою відповідачу не забороняли та не перешкоджали. Відповідач не намагався зустрітися з донькою. Вважає, що відповідач не змінить свого ставлення до дитини. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. При цьому, відповідач зазначив, що він до 2015 року сплачував аліменти на утримання дитини за рішенням суду, однак на даний час, у зв'язку із станом здоров'я та відсутністю роботи, він не може сплачувати аліменти у тому розмірі, у якому вказано в рішенні суду. Він доглядав за хворим батьком, а тому був позбавлений можливості приймати участь у житті дитини. Внаслідок конфлікту між ним та його колишньою дружиною, він зобов'язався не підходити до будинку де проживає дитина. Близько 2 років тому він намагався зустрітися з донькою у школі, однак вона втекла від нього. До відповідних органів із заявою про визначення способу участі у вихованні доньки не звертався. На даний час він має намір стати на шлях виправлення та виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки. Представник третьої особи у судовому засіданні зазначила про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки. Також, в судовому засіданні була заслухана думка дитини [PERSON], [INFO], яка пояснила, що вона проживає з дідусем та бабусею. Мама працює за кордоном. Останній раз мама приїздила у 2017 році. З мамою спілкується кожного дня за допомогою "Skype". Мама її матеріально забезпечує. Батько матеріально не забезпечує та не відвідує її. Чи сплачує батько аліменти на її утримання їй не відомо. Батька не пам'ятає, спілкуватися з ним не хоче. Не знає чи може батько змінити своє ставлення до неї. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, думку дитини, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 7) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16.12.2008 року, що набрало законної сили 26.12.2008 року (копія на а.с. 13), а також свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (копія на а.с. 14) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 07 від 26.01.2009 року. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище - [PERSON]. У відповідності до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.08.2007 року, що набрало законної сили 17.08.2007 року (копія на а.с. 10) з [PERSON] на користь [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23.07.2007 року. Вирішено питання про судові витрати. 10.08.2007 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області було видано виконавчий лист (копія на а.с. 11-12). При цьому, судом встановлено, що з грудня 2014 року у відповідача виникла заборгованість по виконанню виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, яка станом на лютий 2018 року, становить 32224 грн. (копія на а.с. 15). З довідки відділу ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради Вінницької області від 27.03.2018 року № 17-14/279 (а.с. 18), відповідної характеристики (а.с. 17), а також акту обстеження умов проживання від 28.02.2018 року (а.с. 16) встановлено, що дитина - [PERSON], 2006 р.н., зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом із нею зареєстровані та проживають: дід - [PERSON], 1961 р.н., баба - [PERSON], 1963 р.н., дядько - [PERSON], 1982 р.н. Мати дитини - [PERSON], 1988 р.н., зареєстрована за даною адресою, однак тимчасового проживає за кордоном. Дитина виховується бабусею та дідусем, а матеріально утримується матір'ю [PERSON] Батько дитини [PERSON] з 2009 року доньку не відвідує, матеріально не підтримує та не займається її вихованням. Рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 195 від 15.05.2018 року (а.с. 41) вирішено надати до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області письмовий висновок по даній справі. Згідно висновку виконкому Хмільницької міської ради (Органу опіки та піклування) (а.с. 42) вирішено клопотати перед Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області прийняти рішення щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], із врахуванням матеріалів наявних у судовій справі. Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки цей висновок узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та встановленими обставинами. Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки знайшов своє підтвердження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] При цьому, суд критично оцінює та відхиляє доводи відповідача про те, що він був позбавлений можливості виконувати свої обов'язки по вихованню дитини, у зв'язку із конфліктом із колишньою дружиною, оскільки, як пояснив сам відповідач, до відповідних органів із заявою про визначення способу участі у вихованні доньки він не звертався. Надана відповідачем копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] також не підтверджує доводи відповідача щодо здійснення догляду за батьком та неможливості виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved