Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

11 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 950185 грн. 87 коп. В обґрунтування позову публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" посилалось на те, що 19 серпня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №1005-007ФКВ-08, згідно умов якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 65000 дол. США з виплатою процентів за користування кредитом 11,40 % річних у валюті кредиту, строком до 19.08.2022 року. 26 червня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» передає публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Також 19 серпня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором є порука, поручитель - [PERSON], яка згідно договору поруки № 1005-007/Zфпор-08 зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком позичальнику у вигляді кредиту. В порушення умов кредитного договору відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконали. У зв'язку з чим, за кредитним договором станом на 29 липня 2015 року заборгованість за договором складає - 950185 грн. 87 коп., яка складається з тіла кредиту - 830001 грн. 08 коп.; відсотків - 99435 грн. 36 коп.; комісія - 20749 грн. 43 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 серпня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1005-007ФКВ-08, згідно умов якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 65000 дол. США з виплатою процентів за користування кредитом 11,40 % річних у валюті кредиту, строком до 19.08.2022 року. Відповідно до п. 1.12 Кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати платежі за цим Договором у розмірі, порядку та строки встановлені цим договором та графіком платежів щодо погашення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій банку, сукупних послуг, які надаються позичальнику у зв'язку із укладенням цього договору ,а також інших фінансових зобов'язань позичальника, які виникають у зв'язку з укладенням цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору (Додаток №1). Відповідно до п. 1.6., 1.7. Кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати комісію за надання кредиту у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору одноразово, комісію за управління кредитом у розмірі 0,15 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, щомісячно протягом 168 місяців користування. В забезпечення зобов'язання кредитного договору № 1005-007ФКВ-08 від 19 серпня 2008 року, між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1005-007/Zфпор-08 від 19 серпня 2008 року. Відповідно до п.1. Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 1005-007/ФКВ-08 від 19 серпня 2008 року. Відповідно до п.3. Договору поруки поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. 30 червня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» передає публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Зобов'язання передбачені зазначеним кредитним договором відповідачі не виконали. Станом на 29 липня 2015 року розмір заборгованості складає - 950185 грн. 87 коп., яка складається з тіла кредиту - 830001 грн. 08 коп.; відсотків - 99435 грн. 36 коп.; комісія - 20749 грн. 43 коп. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно частини 1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням ліквідації банку. У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved