Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" (надалі ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР") звернувся до суду з позовною заявою, яку у подальшому уточнив, та просить визнати укладеним договір про надання послуг з утримання будинку і споруди та прибудинкової території № 235/1 від 01.11.2013 року між ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" та [PERSON], [PERSON], поклавши на відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачі є власниками нежитлового приміщення у житловому будинку за адресою: м. Кривий Ріг, [ADDRESS]. 14 грудня 2013 року відповідачу [PERSON] рекомендованим листом було направлено два екземпляри договору № 235/1 від 01.11.2013 р. про надання послуг з утримання будинку і споруди та прибудинкової території на нежитлове приміщення [ADDRESS], про їх отримання свідчить поштове повідомлення. 01 листопада 2013 року на адресу другого відповідача [PERSON] також були направлені два екземпляри вказаного договору, рекомендованим листом. Проте, зазначений лист відповідачем не отриманий, повернутий позивачу з відмітною пошти "закінчення терміну зберігання". Нежитлове приміщення [ADDRESS] в м. Кривому Розі, яка належить відповідачам, знаходиться на території, яку обслуговує ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР". Тому, позивач є виконавцем послуг з утримання будинку і споруди та прибудинкової території, на підставі Рішень № 435 від 27.12.2011 року та Рішенням № 415 від 14.12.2011 року. Позивач просить визнати договір укладеним, оскільки відповідачам направлялися проекти договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо нежитлового приміщення, однак договір ними не був підписаний та жодного разу відповідачем не була надана мотивована відмова від підписання договору. Представник позивача по довіреності Зарівна С.В. надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями, про причину не явки не повідомили, суд у відповідності з ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. 21 грудня 2012 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" був укладений договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об'єкт 4). Даним договором та актом приймання-передачі ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР", як Управителю передані функції з управління будинками та визначений виконавцем послуг х утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території терміном з 01 квітня 2013 року безстроково. Відповідно до п. 2 Договору на управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд, укладеного між УБЖП виконкому Криворізької міської ради та ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" від 21.12.2012 року на управителя покладається обов'язок по виконанню послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та забезпеченню експлуатації будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, та укладати договори із споживачами. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" № 869 від 01ю06.2011 року, рішенням Криворізької міської ради № 415 від 14.12.2011 року "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для населення Жовтневого району м. Кривого Рогу" встановлений тариф на послуги окремо по кожному будинку для населення міста. У відповідності до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, прийняті в межах наданих їй повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Відповідачі є власниками нежитлового приміщення [ADDRESS] в місті Кривому Розі, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8). У зв'язку з цим відповідачі зобов'язанні брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку, прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні будинку (ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду). Приміщення, належне відповідачам на праві приватної власності, знаходиться на території, яку обслуговується ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР", таким чином відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично є споживачами житлово-комунальних послуг. Положеннями ч. 4 ст. 319 та ст. 322 ЦК України встановлено, що власність зобов'язує, і власник зобов'язаний утримувати належне йому майно. Згідно з ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як убачається з матеріалів справи, відповідачам направлялися проекти договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо нежитлового приміщення, належного їм на праві власності, однак до теперішнього часу договір не був підписаний та жодного разу відповідачами не була надана мотивована відмова від підписання договору. Направлений договір був складений на основі Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 529, та повністю відповідає його змісту. Частина 1 ст. 649 Цивільного Кодексу України передбачає, що розбіжності, які виникли при укладенні договору, вирішуються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Таким чином, ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" змушене звертатися до суду про визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору, та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочин між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 цього Кодексу). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642-643 ЦК. Водночас ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а статті 20, 21 визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 цього Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Зі змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК, ст. ст. 19, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та вказаної вище постанови про затвердження Типового договору, вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Суд погоджується з доводами позивача, що фактично сторони перебувають у договірних відносинах та укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам чинного законодавства. Таким чином, відповідно до положень ст..ст. 3,6,12-15,20,630,640,642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту на підставі п.1 ч.2 ст.6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбаченим актом, що містить відповідний обов'язок. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів для задоволення вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України та задовольняючи вимоги позивача, стягує солідарно з відповідачів документально підтверджені та сплачені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved