Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач - представник Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 382 144,97 грн. та стягнення судових витрат у розмірі 5732,17 грн. та 689 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 березня 2016 року між ПАТ "ВіЕс Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №KF029186, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 387 000 гривень, з кінцевим строком погашення не пізніше 14 березня 2022 року. Також, в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №KF029186 від 15 березня 2016 року, між ПАТ "ВіЕс Банк" та [PERSON] було укладено Договір поруки №KF029186/S-1 від 15 березня 2016 року, відповідно до умов якого зобов'язалася відповідати перед Кредитором солідарно із Боржником в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником його зобов'язань за Договором основного Зобов'язання. Однак [PERSON] свої договірні зобов'язання не виконує та заборгував Банку кошти у загальній сумі 382 144,97 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON], та судові витрати у розмірі 5732,17 грн. та 689 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Позивач - представник Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, судовою повісткою в порядку статті 74 Цивільно - процесуального кодексу України, причину неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 березня 2016 року між ПАТ "ВіЕс Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №KF029186, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 387 000 гривень, з кінцевим строком погашення не пізніше 14 березня 2022 року (а.с.12-18), і також в забезпечення виконання кредитного договору, 15 березня 2016 року між ПАТ "ВіЕс Банк" та [PERSON] укладено Договір поруки № №KF029186/S-1, відповідно до пункту 2.1 якого Поручитель ([PERSON].) зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно із Боржником в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником його зобов'язань за Договором основного Зобов'язання (а.с.22-23). -2- Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №KF029186 від 15 березня 2016 року, станом на 04 жовтня 2016 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, у сумі 382144,97 гривень, з яких: 373 756 гривень - заборгованість по кредиту, 8329,23 гривень - заборгованість по відсотках, 59,28 грн. - пеня, яка нарахована у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, обрахованої від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення (а.с.11). Згідно приписами статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. На підставі статтей 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. У відповідності статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON], а останній належним чином не виконав умови кредитного договору №KF029186 від 15 березня 2016 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved