Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

В квітні 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 24.01.2011р. між ПАТ КБ"ПриватБанк" , правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] булдо укладено кредитний договір №б\\н , згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000.00 горн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, всупереч умовам вказаного договору [PERSON] своїх договірних зобов`язань належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 31.03.2019р. у нього виникла заборгованість перед АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 34018грн.87 коп., з яких : 40.00 грн. - тіло кредиту, 10295.74 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 20873.00 грн.- пеня за прострочене забов`язання; 713.99 грн. - пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100.00 грн.; 500.00 грн..-штраф(фіксована частина); 1596.14 грн. -штраф(процентна складова). З врахуванням вказаного, АТ КБ"Приватбанк" просить суд стягнути з [PERSON] на його користь вказану заборгованість в сумі 34018 грн.87 коп. Відповідач подав відзив на позовну заяву , в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю, мотивуючи це відсутністю в матеріалах позовної заяви доказів, які б підтверджували факт ознайомлення його з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідач також, посилаючись на положення ч.11 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" вважає, що задоволенню не підлягають вимоги позивача щодо стягнення з нього комісії та пені. Крім того, вважає, що одночасне застосування до нього, як порушника зобов`язання, стягнення штрафу та пені , які є одним видом цивільно-правової відповідальності , є неправомірним(а.с.49-54). 2 Відповідачем також подано заяву про застосування строків позовної давності (а.с.55). Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечив твердження відповідача щодо неозхнайомлення останнього з умовами та правилами надання банківських послуг, пославшись на наявність особистого підпису [PERSON] про ознайомлення його з вказаними документами, яка міститься у заяві про видачу кредиту. Відповідач також вважає, що штраф та пеня не є взаємовиключними видами неустойки і ЦК України не містить обмежень і заборон щодо одночасного заятосування вказаних штрафних санкцій(а.с.72-80). В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність( а.с.35). Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 24.01.2011р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступник АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком умовами та правилами, правилами користування платіжною карткою, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що засвідчив власноручним підписом у заяві (а.с.7). Даний договір є дійсним та жодною зі сторін не оспорений. Взяті на себе зобов`язання за цим Договором Банк виконав вчасно і повністю, надавши кредитні кошти [PERSON] у розмірі, встановленому кредитним договором, що не оспорюється відповідачем. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527, 530 ЦПК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). В порушення умов Договору відповідач [PERSON] своєчасно не повертає АТ "КБ "ПриватБанк" кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по Договору. В зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № б/н від 24.01.2011р. станом на станом на 31.03.2019р. у нього виникла заборгованість перед АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 34018грн.87 коп., з яких : 40.00 грн. - тіло кредиту, 10295.74 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 20873.00 грн.- пеня за прострочене забов`язання; 713.99 грн. - пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100.00 грн.; 500.00 шрг.-штраф(фіксована частина); 1596.14 грн. -штраф(процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за вищевказаним договором, наданим позивачем (а.с.13-16). Правильність розрахунку відповідачем не спростовано, власних розрахунків з даного приводу суду не надано. Підстав для застосування позовної давності немає, оскільки відповідач проводив операції з виданою йому на підставі вказаного кредитного договору кредитною карткою "Універсальна" до травня 2019р. Зокрема, 02.05.16.07.2017р. здійснив поповнення готівкою в терміналі самообслуговування на суму 1200грн., 02.05.2018р. - на суму 495 грн. тощо (а.с.82-86). 3 Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦПК України). Згідно положень ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме п.п. 1.1.5.21 та 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення . В той самий час, згідно з пунктами п.п. 2.1.1.12.7.4 та п. 2.1.1.12.8.1 Умови і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Оскільки відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.671 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 206/931/16-ц провадження № 61-3056ск18. Тому з метою уникнення подвійної відповідальності суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з [PERSON] нарахованої пені у сумі 21586 грн.99 коп. ( 20873.00 +713.99). При цьому суд також враховує те, що Конституційний суд України у пункті 3 Рішення N 7-рп/2013 у справі N 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. В той же час, як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, розмір нарахованої неустойки (пені) в два рази, перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, що беззаперечно порушує принципи справедливості, добросовісності і розумності. На підставі вказаного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору №б\\н від 24.01.2011р., яка складається з : 40.00 грн. - тіло кредиту, 10295.74 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 500.00 шрг.-штраф(фіксована частина); 1596.14 грн. -штраф(процентна складова), всього: 12431 грн.88 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідаки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial