Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", яке, в подальшому, було перейменовано в Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490081259. Відповідно до умов договору, Банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмір 73552,00 дол. США, а відповідач повернути кредит, а також сплатити відсотки за його користування, неустойки та інші передбачені платежі в межах, в сумі та в строки, передбачені договором. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за договором ним було виконано в повному обсязі, надано позичальникові кредитні кошти, водночас третя особа [PERSON] свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконувала належним чином, регулярних платежів в рахунок погашення кредиту не сплачувала, у зв'язку з чим, станом на 15.11.2014 року має заборгованість за кредитом в наступному розмірі: 4443043 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 34392,75 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, 6619,5 грн. - комісія, 336026,95 грн. - пеня. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором № 490081259, 15.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", яке, в подальшому, було перейменовано в Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", та [PERSON] було укладено Договір поруки № 490081259-П, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується нести солідарну відповідальність за виконання позичальником своїх зобов'язань в повному обсязі. 12.12.2014 року поручителю та позичальнику було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту за вих. № 114040-102-б/б. Проте станом на дату звернення до суду вимога виконана не була, заборгованість по кредитному договору не погашена. За таких обставин, позивач просив стягнути з поручителя сукупну суму заборгованості по кредиту в розмірі 1120703,74 грн. та судовий збір. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, однак надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнали. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Як вбачається з Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.01.2012 року, відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Отже, за законом у цьому випадку немає обов'язкової процесуальної співучасті. З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою,боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, у цій справі лише від поручителів, які відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник Судом достовірно встановлено, що 15.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", яке, в подальшому, було перейменовано в Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490081259. Відповідно до умов договору, Банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмір 73552,00 гривень, а відповідач повернути кредит, а також сплатити відсотки за його користування, неустойки та інші передбачені платежі в межах, в сумі та в строки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.1 Договору №490081259 передбачено, що Банк надає позичальнику кредитні кошти в розмірі 73552,00 гривень, з процентною ставкою 21% річних та кінцевою датою повернення не пізніше 15.07.2015 року. З метою забезпечення виконання Кредитного договору № 490081259, 15.07.2015 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №490081259-П. Однак, згідно наданої банком довідки розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитом № 490081259 становить 44430,43 грн., а не 4443043 грн., як вказує позивач у позові, крім того, відповідач брав кредит на суму 73552, 00 грнивень (що підтверджується самим договором), а не на суму 73552,00 доларів США, як вказує позивач. Суд не може погодитись із розрахунком заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом, зазначеним банком. Чому саме такі суми зазначені в розрахунку та в самому позові представник банку пояснити в судовому засіданні не зміг, адже на неодноразові виклики суду, надавав лише заяви про розгляд справи без його участі. Згідно положень ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних доказів на підтвердження заявлених вимог, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на його не обґрунтованість.

Outcome: dismissed