Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

У березні 2019 року заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, Завадинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 11 травня 2018 року близько 00 год. 30 хв. [PERSON] , не маючи права на вилов рибних біоресурсів, зареєстрованих в органах рибоохорони, з метою власного збагачення та незаконного вилову риби у водоймі р. Горинь, знаючи про заборону її вилову в нерестовий період, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, в порушення ст.ст. 27, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», із використанням 10 синтетичних сіток, 6 синтетичних мішків та надувного резинового човна «KOLIBRI» у водоймі р. Горинь у с. Дібровка Ізяславського району здійснив незаконний вилов різних видів риби, вартість яких встановлена згідно з розрахунком Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», а саме: 178 штук риби виду карась сріблястий вартістю 17 грн. за один екземпляр, на загальну суму 3026 грн.; 152 штуки риби виду тарань (плітка) вартістю 85 грн. за один екземпляр, на загальну суму 12920 грн.; 57 штук риби виду лящ вартістю 170 грн. за один екземпляр, на загальну суму 9690 грн.; 7 штук риби виду бичок (ротан) вартістю 34 грн. за один екземпляр, на загальну суму 238 грн.; 1 штуку риби виду короп (сазан) вартістю 306 грн. та 1 штуку риби виду щука вартістю 340 грн. Такими протиправними діями [PERSON] заподіяв істотної шкоди рибному господарству на загальну суму 26 520 грн. Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. За таких обставин, в позовній заяві ставиться питання про стягнення з відповідача на користь держави в особі Завадинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 26 520 грн. шкоди, завданої водним біоресурсам. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні прокурор Шудра Ю. В. заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представники Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, Завадинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неприбуття суд не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву не подав. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2019 року визнано [PERSON] винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень. Відповідно до ст. 96-1 КК України конфісковано у власність держави: 396 шт. риби різних порід, а саме: карась - 178 шт.; плотва - 152 шт.; лящ - 57 шт.; ротан - 7 шт.; короп - 1 шт.; щука - 1 шт.; резиновий човен «KOLIBRI» з двома веслами; резинові захисні штани; 10 синтетичних сіток; 6 синтетичних мішків. З вищезазначеного вироку вбачається, що 11 травня 2018 року близько 00 год. 30 хв. [PERSON] , не маючи права на вилов рибних біоресурсів, зареєстрованих в органах рибоохорони, з метою власного збагачення та незаконного вилову риби у водоймі р. Горинь, знаючи про заборону її вилову в нерестовий період, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, в порушення ст.ст. 27, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», із використанням 10 синтетичних сіток, 6 синтетичних мішків та надувного резинового човна «KOLIBRI» у водоймі р. Горинь у с. Дібровка Ізяславського району здійснив незаконний вилов різних видів риби, вартість яких встановлена згідно з розрахунком Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», а саме: 178 штук риби виду карась сріблястий вартістю 17 грн. за один екземпляр, на загальну суму 3026 грн.; 152 штуки риби виду тарань (плітка) вартістю 85 грн. за один екземпляр, на загальну суму 12920 грн.; 57 штук риби виду лящ вартістю 170 грн. за один екземпляр, на загальну суму 9690 грн.; 7 штук риби виду бичок (ротан) вартістю 34 грн. за один екземпляр, на загальну суму 238 грн.; 1 штуку риби виду короп (сазан) вартістю 306 грн. та 1 штуку риби виду щука вартістю 340 грн. Такими протиправними діями [PERSON] заподіяв істотної шкоди рибному господарству на загальну суму 26 520 грн. Матеріальна шкода в сумі 26 520 грн., спричинена протиправними діями [PERSON] , до цього часу не відшкодована. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. Відповідно до приписів статті 10 Закону України "Про тваринний світ" громадяни відповідно до закону зобов`язані охороняти тваринний світ, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. За приписами ч.1 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом. Частиною 1 статті 69 вказаного Закону передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи. Згідно з ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на вимогах закону. Пунктом 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас, п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому згідно вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі ст. 1166 ЦК України, ст. 10 Закону України "Про тваринний світ", ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища",

Outcome: approved