Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

07 листопада 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22 лютого 2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 12492,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач в свою чергу зобов'язався здійснювати погашення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів. В порушення умов договору відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. У зв'язку з зазначеним, станом на 20 жовтня 2016 року виникла заборгованість за договором на загальну суму 13292,85 грн., з них: заборгованість за кредитом - 11147,52 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 807,63 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1337,70 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 13292,85 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судовому засіданні 22 листопада 2016 року позовні вимоги визнав повністю, у судове засідання 05 грудня 2016 року не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 22 лютого 2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно із якою останній ознайомився та підтвердив свою згоду на те, що дана Генеральна угода разом з наданими банком Умовами та правилами, тарифами складає між ним та банком кредитний договір. Із вищевказаної угоди вбачається, що банк надав відповідачу терміновий кредит на строк 24 місяці з 22 лютого 2016 року по 28 лютого 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 12 492 грн. 58 коп., зі сплатою відсотків в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у визначені в заяві, Умовах та правилах строки (а.с.47). Пунктами 2.1, 2.2 Генеральної угоди передбачено, що погашення заборгованості позичальником здійснюється щомісячними платежами в розмірі 625,13 грн., починаючи з 1 по 25 число місяця. При порушенні клієнтом строків погашення заборгованості більше як на 31 день по зобов'язаннях, строк виконання яких не настав, сторони узгодили, що строком повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, рахується простроченою, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 619 грн. 95 коп. (а.с.47). Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умовами укладеного між сторонами договору. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язання за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання щодо повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не належним чином виконував умови договору, що призвело до виникнення простроченої заборгованості та підстави у позивача для стягнення боргу достроково. Станом на 20 жовтня 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 13292,85 грн., з них: заборгованість за кредитом - 11147,52 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 807,63 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1337,70 грн. ( а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором від 22 лютого 2016 року, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати у справі - судовий збір в розмірі 1378 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved