Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 16.09.2006 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області та зроблено актовий запис №439. Мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили один до одного почуття кохання та взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, сім`я фактично розпалась. Просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Малолітніх дітей просить залишити проживати з нею, залишивши їй прізвище " [PERSON] ". Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, зазначивши що вони до дня звернення до суду проживали разом однією сім`ю, підтримували один одного та виховували разом дітей. Крім того, за його клопотанням стронам надавався строк на примирення терміном в один місяць. Однак, даних щодо примирення сторін суду надано не було. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що 16.09.2006 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області та зроблено актовий запис №439. Мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Судом приймалися заходи до збереження сім`ї сторін у справі, але судом достовірно встановлено, що наданий для примирення сторін строк результатів не дав та не привів до відновлення шлюбних відносин. Відповідно до ст.51 ч.1 Конституції України, ст.24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст.24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після пррозірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін, суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та роз`ясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років - визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років - визначається нею самою. Крім того, відповідач не заперечив проти того, щоб діти проживали з позивачем. [PERSON] звільнити від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Судові витрати підлягають стягенню з [PERSON] на користь держави відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved