Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

17 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ПАТ «[PERSON] Аваль» є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль» відповідно до п 1.3 статуту зареєстрований 06.06.2012 року. Відповідно до кредитного договору № 014/152399/3662/74 від 28.08.2008 року ВАТ «[PERSON] Аваль» було надано [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 28000,00 дол. США строком до 28.08.2028 року із сплатою 13,85 % річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суми отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобовязання. В порядку та строки, визначені договором. Надання кредитних коштів проводилось згідно вимог ст. 6.1 кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується заявою на видачу готівки № OR6A30612 від 28.08.2008 року. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, була укладена додаткова угода № 1 від 19.03.2009 року з укладанням даної додаткової угоди сторони домовились надати позичальнику кредитні канікули та графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в іншій редакції в додатку № 1,2 який є невідємною частиною додаткової угоди. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, була укладена додаткова угода сторони домовились відкрити позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 28000,00 дол. США та 891131,41 грн. та змінено валюту виконання кредитних зобовязань з долару США на гривню та графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку № 1,2, який є невідємною частиною цього договору. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці, було проведено ряд капіталізацій 04.04.2015 року, 04.08.2015 року та 04.09.2015 року. Проте відповідач не виконує умови договору, внаслідок чого станом на 22.10.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 503651,28 гривень з яких: 451809,39 гривень заборгованість по кредиту, 580,30 гривень прострочена заборгованість по кредиту, 51841,89 гривень заборгованість по сплаті відсотків. В забезпеченні належного виконання [PERSON] умов кредитного договору було укладено договір поруки № 014/08/11-21/031/08 від 28.08.2008 року, згідно якого [PERSON] виступив поручителем відповідача 1 і взяв на себе зобовязання перед банком ВАТ РБ "Аваль" відповідати по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобовязань. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь, а також судовий збір у розмірі 7554,77 грн. 17 серпня 2016 року відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору (іпотеки), визнання кредитного договору (іпотеки) недійсним. Ухвалою суду від 18.08.2016 року зустрічний позов прийнятий в одне провадження разом з первісним позовом. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2016 року зустрічний позов [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору (іпотеки), визнання кредитного договору (іпотеки) недійсним залишено без розгляду за заявою відповідачів- позивачів [PERSON] та [PERSON] та їх представника [PERSON] В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не зявилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги визнали частково на суму 200000,00 гривень. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 014/152399/3662/74 від 28.08.2008 року ВАТ «[PERSON] Аваль» було надано [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 28000,00 дол. США строком до 28.08.2028 року із сплатою 13,85 % річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суми отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобовязання. В порядку та строки, визначені договором. Надання позивачем кредитних коштів проводилось згідно вимог ст. 6.1 кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується заявою на видачу готівки № OR6A30612 від 28.08.2008 року. 19.03.2009 року була укладена додаткова угода № 1 від 19.03.2009 року за умовами якої сторони домовились надати позичальнику кредитні канікули та графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в іншій редакції в додатку № 1,2 який є невідємною частиною додаткової угоди. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, була укладена додаткова угода сторони домовились відкрити позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 28000,00 дол США та 891131,41 грн та змінено валюту виконання кредитних зобовязань з долару США на гривню та графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку № 1,2 , який є невідємною частиною цього договору. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці, було проведено ряд капіталізацій 04.04.2015 року, 04.08.2015 року та 04.09.2015 року. (а.с. 9- 24- копія кредитного договору, а.с. 28- копія додаткової угоди № 1, а.с. 37 56 копія додаткової угоди від 03.03.2015 року) В забезпеченні належного виконання [PERSON] умов кредитного договору було укладено договір поруки № 014/08/11-21/031/08 від 28.08.2008 року, згідно якого [PERSON] виступив поручителем відповідача 1 і взяв на себе зобовязання перед банком ВАТ РБ "Аваль" відповідати по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобовязань (а.с.25 27 копія договору поруки). Проте відповідач не виконує умови договору, внаслідок чого станом на 22.10.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 503651,28 гривень з яких: 451809,39 гривень заборгованість по кредиту, 580,30 гривень прострочена заборгованість по кредиту , 51841,89 гривень заборгованість по сплаті відсотків (а.с. 7-8 розрахунок заборгованості). Відповідачам була направлена досудова вимога відповідачам про повернення заборгованості проте вона залишилась без задоволення (а.с. 59,60). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із умовами зазначеного договору сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі. Згідно положень частини 2\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей\~1050,\~1054 ЦК України\~і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене\~статтею 1050 ЦК України\~право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення\~статті 651 ЦК. Нормами\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1\~ст. 543 ЦК України). Згідно положень ч.1,2\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідачі не виконували належним чином умови кредитного договору, а отже порушили взяті на себе грошові зобов'язання, тому з них в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість в розмірі 503651,28 грн. В своїй заяві, наданій до суду представник відповідачів [PERSON] долучила квитанції про сплату заборгованості за кредитним договором від 28.02.2013 року, 01.12.2014 року та вказала що відповідачі визнають заборгованість по кредитному договору у розмірі 200000 тисяч гривень. Проте, згідно додаткової угоди № 014/152399/3662/74/81-1-0-00/11940 від 03.03.2015 року укладеної між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON], [PERSON] сума заборгованості на вказану дату була узгоджена сторонами, ніяких претензій з приводу розрахунку заборгованості відповідачі станом на 03.03.2015 року не мали. За таких обставин, судом не можуть бути взяті до уваги квитанції по сплаті заборгованості відповідачів від 28.02.2013 року, 01.12.2014 року. Згідно ч. 5,6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від17.10.2014№10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно\~до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Тож з відповідачів в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягає пропорційному стягненню судовий збір у розмірі 7554,77 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved