Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09.09.2011 №б/н в сумі 12555 грн. 22 коп., що складається з: заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1711 грн. 28 коп., заборгованості за пенею в сумі 9769 грн. 88 коп., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 574 грн. 06 коп. (процентна складова); судових витрат. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] кредитного договору № б/н від 09.09.2011 відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між ним і Банком кредитний договір. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, на відміну від відповідача, який свої зобов'язання перед банком не виконував належним чином, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору банку не надавав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість на загальну суму 12555 грн. 22 коп. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 12.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 01.11.2018 позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" було залишено без руху з наданням позивачу терміну для усунення недоліків. На даний час позивачем усунуто недоліки зазаначені в ухвалі суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. А тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. Ухвалою суду від 17.12.2018 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення . Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.09.2011 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з пільговим періодом 30 днів із кожною тратою кредитних коштів та подальшою сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць на залишок заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 8,9). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг" позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 "Умов та правил надання банківських послуг" у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 "Умов та правил надання банківських послуг". Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі несплати суми простроченого кредиту згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100,00 грн, клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг" при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Пунктом 1.1.7.12 "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 10-24). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконувала не належним чином, порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустила утворення заборгованості. Згідно з представленим розрахунком (а.с. 54-55), станом на 25.06.2018 заборгованість позичальника за кредитним договором становила 12555 грн. 22 коп., що складається з: заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1711 грн. 28 коп., заборгованості за пенею в сумі 9769 грн. 88 коп., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 574 грн. 06 коп. (процентна складова). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки, суд зазначає наступне. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, Банком крім штрафів 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 574 грн. 06 коп. (5% процентна складова від суми заборгованості), також нараховано і пеню в розмірі 9769 грн. 88 коп. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Отже, враховуючи положення ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому заявлені позивачем вимоги про одночасне їх стягнення з відповідача за прострочення сплати суми кредиту та відсотків суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Така позиція суду кореспондується з висновком Верховного суду України, викладеним у постанові № 6-2003цс 15 від 21.10.2015, який підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права, правовим висновком якої є те, що: цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи відповідні обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 9769 грн. 88 коп. такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і задоволенню не підлягають. У зв'язку із наведеним слід позовні вимоги задовольнити частково стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 1711 грн. 28 коп. та штрафи в сумі 1074 грн. 05 коп., а всього в сумі 2785 грн. 33 коп. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial