Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Солум" звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість по сплаті орендної плати за Договором оренди машиномісця № 48/14/п/[NUMBER] від 01 лютого 2015 року у розмірі 6202,67 грн., обгрунтувавши, що 01 лютого 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Солум" та [PERSON] було укладено Договір оренди машиномісця № 48/14/п/[NUMBER], за яким відповідачу було надано в тимчасову оренду машиномісце № [NUMBER], що розташоване за адресою: м Київ, вул. Руданського, 3А, але відповідач не сплачував орендну плату, в зв'язку з чим виникла заборгованість. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з'явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 лютого 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Солум" та [PERSON] було укладено Договір оренди машиномісця № 48/14/п/[NUMBER], за яким позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове, платне користування машиномісце № [NUMBER], що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Руданського, 3А (а.с. 7-8). Відповідно до п. 6.4. даного Договору, він вступає в дію з моменту його підписання і діє до 01 лютого 2016 року. Об'єкт оренди належить позивачу на підставі Договору купівлі-продажу від 31 січня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В., за реєстровим № 29, право власності на машиномісце зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 9-11). Відповідно до п. 1.5. Договору оренди право на паркування на машиномісці № [NUMBER] надається автомобілю відповідача, а саме: автомобіль марки "Toyota Camry", седан-В, державний номер [NUMBER], чорного кольору. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Договору оренди загальна щомісячна орендна плата за користування об'єктом оренди складає 666,67 грн., крім того ПДВ 133,33 грн., яку орендар самостійно перераховує авансом за три місяці наперед на розрахунковий рахунок орендодавця, не пізніше 10-го числа місяця, який слідує за наперед оплаченим періодом. Крім того, відповідно до п. 5.2.3. Договору у випадку несплати в строк відповідної орендної плати орендодавець має право вимагати від орендаря сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення до повного виконання орендарем свого зобов'язання по сплаті відповідних платежів. Відповідно Довідки № 1886/40 від 17.02.2016 року, наданої заступником керівника відділення № 40 АТ "Піреус Банк МКБ", на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Солум" № 26006001100110, за період з 01.02.2015 року по 01.02.2016 року від [PERSON] не було зарахувань грошових коштів за оренду приміщення згідно Догору оренди (а.с. 16). У судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав зобов'язання за Договором № 48/14/п/[NUMBER] від 01.02.2015 року, тоді як [PERSON] свої зобов'язання щодо оплати за надані послуги не виконував, а саме, не здійснив оплату за надані послуги, які безпосередньо визначені у Договорі, у зв'язку з чим, має заборгованість, яка становить 3200,00 грн., що підтверджується Рахунками на оплату № А-2-0000798 від 02 лютого 2015 року, № А-4-0000420 від 01 квітня 2015 року, № А-5-0000528 від 01 травня 2015 року (а.с. 12-15). [PERSON] має заборгованість за Договором № 48/14/п/[NUMBER] від 01.02.2015 року у розмірі 6202,67 грн., яка складається з: суми основного боргу - 3200,00 грн., пені - 1637,52 грн., інфляційної складової - 1270,0 грн., 3% річних - 95,15 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, з боку відповідача суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення проти позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Outcome: approved