Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом в якому просить суд стягнути з відповідачів, які є солідарними боржниками суму заборгованості за кредитним договором від 21.08.2008 року, укладеному між позивачем та [PERSON] в розмірі 291 тис. 091 грн. 37 коп. та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №452 від 21.08.2008 року у вказаному розмірі звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності, та стягнути з відповідачів судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 21.08.2008 року між ПАТ "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 452, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 82800 гривень із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 серпня 2024 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Боржник [PERSON] порушив умови договору і станом на 12.05.2015 року має заборгованість в розмірі 291\~091 грн. 37 коп. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між ПАТ "Украгазбанк" та [PERSON] 21 серпня 2008 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 33.4 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №452 від 21.08.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказує, що позов підтримує, просить суд його задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON]. будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON]. також будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 21.08.2008 року між ПАТ "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 452, відповідно якого банк зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касуу розмірі 82800 гривень із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 серпня 2024 року, в свою чергу позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки та винагороди в зазначені в договорі строки. Згідно умов кредитної угоди, за користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення траншу кредиту позичальник сплачує відсотки в розмірі 20% річних; сплата відсотків за користування кредитом здійснюється щомісяця, відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складається окремо. Відповідно до п.5.3 кредитної угоди при порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за кредитною угодою № 452 від 21.08.2008 року станом на 25.09.2015 року заборгованість [PERSON] становить 291091 грн. 37 коп. Як вбачається із договору іпотеки від 21.08.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №452 від 21.08.2008 року [PERSON] передала в іпотеку позивачеві квартиру [ADDRESS]. Іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником, тобто [PERSON], зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальник зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитних договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що у звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань за договором від 21.08.2008 року. Пат «Укргазбанк» 2009 року звернувся до суду з позовом про дострокове повернення кредиту а також стягнення з відповідач належних до сплати сум, та рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 19.01.2010 року позов було задоволено стягнуто заборгованість по кредиту, достроково суму неповернених коштів, пеню та штрафи відповідно до умов договору. Крім того судом звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS]. Що на праві приватної власності належить [PERSON] Згідно ч.ч.2 і 5 статті 590 ЦК України, ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель набув право звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки зобов'язання не було виконане у встановлений строк та іншого не встановлено договором іпотеки або законом. Із матеріалів справи вбачається, що банк не реалізував спосіб позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки та звернувся до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі положень ст.39 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Разом з тим, відповідно до ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, процедура продажу, встановлена ст.38 цього Закону. Відповідно до процедури продажу, визначеної ст.38 зазначеного Закону, дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ч.5 статті 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що ціна продажу предмету іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що з метою забезпечення законних інтересів обох сторін даного спору ціна продажу згаданого вище нерухомого майна повинна бути визначена на підставі його оцінки, проведеної у визначеному чинним законодавством порядку. Як роз'яснено у п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК). Також суд не вбачає підстав для закриття провадження по справі у звязку із наявністю рішення суду від 19.01.2010 року, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, так як предметом спору за рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 19.01.2010 року були вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, стягнення збитків, суми дострокового повернення кредиту, а також пені та штрафів. Предметом існуючого спору є позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка станом на 25.09.2015 року складає 291091 грн. 37 коп.. Отже, предмет та підстави заявленого позову інші. Тому немає жодних підстав для відмови в задоволенні позову з підстав повторного звернення ПАТ "Укргазбанк" до суду. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527, 530, 572, 589, 590, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 35, 38, 39 ЗУ "Про іпотеку" та

Outcome: approved