Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

в червні 2018 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.07.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 596754110 від 26 травня 2015 року. 14 липня 2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" та ТОВ "Фінансова компанія"\~Європейська агенція\~з повернення\~боргів" укладено договір відступлення права вимоги № 20170714 у відповідності до умов якого, ТОВ "Фінансова\~компанія "Центр\~Фінансових Рішень" відступило Позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ "Фінансова\~компанія "Центр\~Фінансових Рішень", а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідно до\~Витягу до\~Договору відступлення\~права вимоги\~№ 20170714\~від 14.07.2017\~року Позивач\~набув права\~грошової вимоги\~до Відповідачапо кредитному договору № 596754110 від 26 травня 2015 року в сумі 55766,77 грн., з яких: 21985,58 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5519,43 грн. - заборгованість за відсотками; 17025,26 грн. - сума заборгованості за платою за управлінням кредитом; 11236,50 грн. - сума заборгованості за пенею. Після відступлення прав грошової вимоги Банком відповідачу було відправлено лист повідомлення про відступлення права грошової вимоги. У зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору, Позивачем на адресу Відповідача було направлено повідомлення про зміну умов Кредитного договору та вимогу про погашення суми боргу, однак відповідач не відреагував. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитними договорами та судові витрати по справі. Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Відповідно до п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 596754110 від 26 травня 2015 року, що підтверджується копіями - заяви підписаною відповідачем [PERSON] про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР"; заяви № 596754110 від 26 травня 2015 року на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР"; графіком платежів від 26.05.2015 року; згодою відповідача на обробку персональних даних, які долучені до матеріалів справи. Пунктом 2 Умов надання кредиту, встановлено, що 26.05.2015 року відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 22473,00 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою 14,99 річних процентів від суми боргу за договором, згідно з графіком платежів. Згідно довідки № 1156562-SG від 14.07.2017 року наданою ТОВ "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень", встановлено, що [PERSON] дійсно оформив кредит у ТОВ "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" (кредитний договір № 596754110 від 26 травня 2015 року) на загальну суму 22473,00 грн., станом на 14.07.2017 року сума боргу становить 55766,77 грн.. 14 липня 2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" та ТОВ "Фінансова компанія"\~Європейська агенція\~з повернення\~боргів" укладено договір відступлення права вимоги № 20170714 у відповідності до умов якого, ТОВ "Фінансова\~компанія "Центр\~Фінансових Рішень" відступило ТОВ "Фінансова компанія"\~Європейська агенція\~з повернення\~боргів" належне йому право вимоги до Відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ "Фінансова\~компанія "Центр\~Фінансових Рішень", а ТОВ "Фінансова компанія"\~Європейська агенція\~з повернення\~боргів" набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Таким чином, ТОВ "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" відступив позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" на підставі Кредитного договору № 596754110 від 26 травня 2015 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 14.07.2017 року Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 596754110 від 26 травня 2015 року в сумі 55766,77 грн. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~ТОВ "Фінансова\~компанія "Центр\~Фінансових Рішень" 21 липня 2017 року відправлено лист-повідомлення № 001833516 відповідачу [PERSON] про відступлення права грошової вимоги по кредитним договорам на користь ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів". На виконання умов Договору відступлення права вимоги № 20170714\~від 14.07.2017року, згідно вимог ст. 512-514,516 Цивільного кодексу України, ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" 21.07.2017 року вих. № 001833516-1 було відправлено лист-повідомлення відповідачу про зміну умов Кредитного договору порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 596754110 від 26 травня 2015 року. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України\~передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено позивачем, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 55766 грн. 77 коп., з якої 21985,58 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5519,43 грн. - заборгованість за відсотками; 17025,26 грн. - сума заборгованості за платою за управлінням кредитом; 11236,50 грн. - сума заборгованості за пенею, що підтверджується розрахунком. Відповідно до ч. 1\~ст. 626\~Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1\~статті 627 Цивільного кодексу України\~передбачає, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1\~ст. 1054\~Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, відсотками та пенею підлягають задоволенню. Однак суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за управління кредитом, з таких підстав. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Управління кредитом (обслуговування кредиту) є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення плати (комісії), проте, встановивши у договорі плату за управління кредитом, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачу та не надав додазів про надання таких послуг, що є на думку суду незаконним. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2018 року у справі № 61-21827св18. Отже, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача щомісячної плати за управління кредитом, є безпідставними, а тому в їх задоволенні належить відмовити. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при звернені з позовом до суду в сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial