Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що між позивачем та відповідачем\~ [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 03.03.2014 року, згідно якого відповідач отримала кредит у сумі 3200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту ПАТ КБ "Приватбанк" керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Згідно п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до ч. 1.2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500.00 грн. (в еквіваленті 500.00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, шо має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 24.07.2017 року має заборгованість - 42597 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного представник банку звернувся із позовом до суду. 07 грудня 2017 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області в данній справі було винесено заочне рішення. 22.12.2017 року представником позивачки було подано заяву про перегляд заочного рішення. 24 січня 2018 року суддею Ульяновського районного суду Кіровоградської області Ясінським Л.Ю. заяву про перегляд заочного рішенння визнано неподаною та повернуто. 24 квітня 2018 року Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області Ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області про визнання неподаною та повернення заяви скасовано та направлено справу для продовження розгляду судом першої інстанції. 24.05.2018 року Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області заочне рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області по данній справі скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження на 13.06.2018 року. Представник позивача у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, якою підтримує заявлені вимоги та просить суд слухати справу за його відсутності. У позовній заяві проти винесення заочного рішення не заперечує. 13.06.2018 року відповідач та представник відповідача-адвокат [PERSON] в судове засідання не з"явились. Про час і місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку, адвокат [PERSON] подав до канцелярії суду заяву в якій просить суд перенести судове засідання на іншу дату у зв"язку з тим, що відповідач [PERSON] перебуває у відрядженні в м.Києві, однак підтверджуючих доказів не надав. 02.08.2018 року відповідач та представник відповідача-адвокат [PERSON] в судове засідання не з"явились. Про час і місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку, адвокат [PERSON] подав до канцелярії суду заяву в якій просить суд перенести судове засідання на іншу дату та надати копію позовної заяви з додатками для ознайомлення так, як відповідач та її представник їх не отримали. 31.08.2018 року відповідач та представник відповідача-адвокат [PERSON] в судове засідання не з"явились. Про час і місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку, адвокат [PERSON] подав до канцелярії суду заяву в якій просить суд перенести судове засідання на іншу дату без повідомлення причини. Відзив на позов ні представник відповідача ні відповідач до суду не подали. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку про необхідність ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд встановив, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписала заяву б/н від 03.03.2014 року, згідно якої відповідач отримала кредит у сумі 3200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с.6-30). Відповідач не виконувала своєчасно і у повному розмірі зобов"язання, визначені Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку. У зв"язку з порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] Станом на 24.07.2017 року має заборгованість 42597 грн. 20 коп. що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5) Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Ст.ст. 1049,1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов"язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтями 530, 631 ЦК Ураїни визначено, якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов"язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушила зазначені норми законодавства та умови кредитного договору. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved