Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 травня 2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] свій позов підтримали та пояснили, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. Власником іншої частини будинку є відповідач [PERSON] Через складні стосунки сторони не можуть добровільно визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, тому Кодимська міська рада за зверненням позивача запропонувала свій варіант користування земельною ділянкою, згідно з яким позивач отримує можливість обслуговувати належну їй частину будинку, однак з таким варіантом не погодилась відповідач [PERSON], тому просили позов задовольнити та визначити встановлений судовою експертизою варіант користування спірною земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] заявленого позову не визнала, вказавши, що на протязі більше 20-ти років користується земельною ділянкою відповідно до нині існуючої конфігурації, змінювати яку бажання не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази суд визнає заявлений позов частково обґрунтованим та виходить з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 13 липня 1979 року є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] до складу якої входять квартира №1 в літері «А», прибудова літера «а2», сарай літера «Б». Власником іншої частини будинку (квартири) є відповідач [PERSON] До складу належної їй частини будинку входить: квартира №2 в літері «А», сарай літера «Г» (договір купівлі-продажу від 15 листопада 1985 року). Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками на підставі рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Земельна ділянка площею 1030 кв.м., на якій знаходиться житловий будинок, сторонами не приватизована та перебуває у комунальній власності міста. Відповідно до ч.1 та 3 ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. При цьому, необхідність дотримання правил добросусідства покладається як на власників земельних ділянок так і на землекористувачів. 01 листопада 2012 року Кодимською міською радою Одеської області за заявою позивача [PERSON] складено акт визначення порядку користування сторонами спірною земельною ділянкою зі встановленням відповідної конфігурації меж земельної ділянки (а.с.6,10). З запропонованим Кодимською міською радою варіантом користування земельною ділянкою не погодилась відповідач [PERSON], вважаючи його таким, що суперечить вимогам закону. З метою перевірки законності запропонованого Кодимською міською радою варіанту користування сторонами земельною ділянкою та визначення інших можливих варіантів користування спірною земельною ділянкою, ухвалою суду від 09 жовтня 2013 року у справі була призначена судова інженерно-технічна експертиза, згідно з висновком якої №47-13 від 14 листопада 2013 року запропонований Кодимською міською радою варіант користування сторонами спірною земельною ділянкою є єдино можливим та повністю відповідає вимогам Земельного кодексу України, а також вимогам Державних будівельних норм України, зокрема вимогам ДБН 360-92** «Гродостроительство. Планировка и настройка городских и сельських поселений» , ДБН В.2.3-5 «Вулиці та дороги» та ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» та іншим нормативно-правовим актам у сфері будівництва, і забезпечує максимально ізольоване користування сторонами спірною земельною ділянкою (а.с.47-48, 52). У відповідності з цим варіантом позивачеві [PERSON] у користування передається земельна ділянка площею 515.0 кв.м., зі встановленням її меж наступним чином: - від межі з домоволодінням [ADDRESS] поворот на відмітці 2.60 м. по фасаду наліво на відстань 9.10 м. паралельно стіні прибудови літери "а2" та частини житлового будинку літера "А" на рівні квартири №1; - поворот направо на відстань 12.40 м. (0.70м. до стіни будинку, 10.70 м. по осьовій стіни між квартирами №1 та №2 житлового будинку літера "А" та 1.0 м. від стіни житлового будинку); - поврот наліво на відстань 5.0 м.; - по прямій на відстані 36.0 м. до відмітки 8.80 м. на тильній огорожі; - поворот направо на відстань 11.0 м. по тильній огорожі; - поворот направо на відстань 51.20 м. по межі з домоволодінням [ADDRESS]; - поворот направо на відстань 18.80 м. до відмітки 2.60 м. по фасаду. Відповідачеві [PERSON] у користування передається земельна ділянка площею 515.0 кв.м., зі встановленням її меж: - від межі з домоволодінням [ADDRESS] поворот на відмітці 2.60 м. по фасаду наліво на відстань 9.10 м. паралельно стіні прибудови літера "а2" та частини житлового будинку літера "А" на рівні квартири №1; - поворот направо на відстань 12.40 м. (0.70м. до стіни будинку, 10.70 м. по осьовій стіни між квартирами №1 та №2 житлового будинку літера "А" та 1.0 м. від стіни житлового будинку); - поворот наліво на відстань 5.0 м.; - по прямій на відстані 36.0 м. до відмітки 8.80 м. на тильній огорожі; - поворот наліво на відстань 8.80 м. по тильній огорожі; - поворот наліво на відстань 49.50 м. по межі з домоволодінням [ADDRESS] до вихідної точки. Згідно з ч.2 ст.158 Земельного Кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. При цьому, частина 3 ст.158 ЗК передбачає, що встановлення меж земельних ділянок в населених пунктах покладено на органи місцевого самоврядування, якими відповідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є сільські, селищні та міські ради. Право судового захисту порушеного земельного права землевласники чи землекористувачі мають лише у разі їх незгоди з рішенням органів місцевого самоврядування (ч.5 ст.158 ЗК). У такому разі, як зазначає Пленум Верховного Суду України в п.7 постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд перевіряє правильність рішення органу місцевого самоврядування та вирішує спір по суті. Викладене свідчить про те, що Кодимською міською радою в межах наданих їй повноважень правильно вирішено виниклий між землекористувачами [PERSON] та [PERSON] спір та визначено законний порядок користування сторонами спірною земельною ділянкою. Водночас, повноваження щодо встановлення межових знаків належить органу місцевого самоврядування, а підставою для встановлення цих знаків має бути зазначене судове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved