Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що працювала на АТ «НДПІ «Механобрчормет» з 26.08.2014 р. по 06.08.2018 р., та звільнилась на підставі \~ст.\~38\~КЗпПУ. Узгоджена відповідачем заборгованість по заробітній платі перед позивачем становила 34080,14 грн., що підтверджується довідкою № 7 від 03.10.2018 року, та розрахунковим листом за серпень 2018 року , місяць звільнення позивача. Позивач просить стягнути з відповідача суму за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2019 року по 28.02.2019 року, що становить 10762, 50 грн. Січень 2019 року 21 робочий день, та лютий 2019 року 20 робочих днів. Середній заробіток за 1 день 262,50 грн. , а тому 41 * 262,50 грн. = 10762, 50 грн. Крім того позивач вказує, що з вини відповідача з 2017 року на підприємстві не виплачувалася заробітна плата та був відсутній повноцінний 5 денний режим роботи, а тому просить стягнути з Акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» на користь позивача заробіток за час вимушеного простою за період 01.05.2018 року по 31.05.2019 року в сумі 20453 грн. 90 коп. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21 лютого 2019 р. прийнято до розгляду позовну заяву та\~відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 274 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву із проханням слухати справу без неї, позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача АТ «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, не повідомили причини неявки, відзиву не подали. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, [PERSON] з 26.08.2014 р. по 06.08.2018 р., та звільнилась на підставі \~ст.\~38\~КЗпПУ. (а. с.9-11 -\~копія трудової книжки). \~ \~ \~ \~Положеннями\~статті 21 КЗпП України\~встановлено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 24 КЗпП України\~трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим, зокрема при укладенні трудового договору з фізичною особою. \~ \~ \~ \~Згідно частини 3\~статті 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Узгоджена відповідачем заборгованість по заробітній платі перед позивачем становила 34080,14 грн., що підтверджується довідкою № 7 від 03.10.2018 року, та розрахунковим листом за серпень 2018 року , місяць звільнення позивача. Позивач просить стягнути з відповідача суму за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2019 року по 28.02.2019 року, що становить 10762, 50 грн. (а. с. 12, 13,14,15,16-29). \~ \~ \~ \~Частиною першою\~статті 117 КЗпП України\~визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27\~Закону України «Про плату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~Постановою Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 № 100(далі - Порядок). \~ \~ \~ \~З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Так, абзацом третім пункту 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана ця виплата. \~ \~ \~ \~Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом\~множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів\~(годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати). \~ \~ \~ \~Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 липня 2018 року у справі № 365/470/17, яка відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Так, згідно пунктом 8 розділу IV Порядку, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Час затримки в період з 26.08.2014 р. по 06.08.2018 р. становить 41 день. Січень 2019 року 21 робочий день, та лютий 2019 року 20 робочих днів. Середній заробіток за 1 день 262,50 грн. , а тому 41 * 262,50 грн. = 10762, 50 грн. За попередні періоди позивачем вже стягнуто заборгованість за період затримки під час розрахунку при звільненні ( а. с. 14). \~ \~ \~ \~Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 34 Закону України «Про оплату праці»\~компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. \~ \~ \~ \~Статтею 1\~Закону\~України\~«Про компенсацію\~громадянам\~втрати\~частини доходів\~у\~зв'язку\~з\~порушенням\~строків їх\~виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). \~ \~ \~ \~Статтею 2 даного Закону встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадяться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: ... заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту третього\~постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 "Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати"\~компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: … заробітна плата (грошове забезпечення). \~ \~ \~ \~У\~Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012\~у справі № 1-5/2012 щодо офіційного тлумачення положень\~статті 233 Кодексу законів про працю України\~у взаємозв'язку з положеннями статей\~117,\~237-1\~цього\~кодексу\~викладено наступний правовий висновок: в аспекті конституційного звернення положення частини першої\~статті 233 Кодексу законів про працю України\~у взаємозв'язку з положеннями статей\~116,\~117,\~2371\~цього\~кодексу\~слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався (пункт 1 резолютивної частини рішення). \~ \~ \~ \~Оскільки однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3\~ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву до суду та доказів на його підтвердження, суду не надав, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Крім того, на виконання вимог ч. 2\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Згідно ч.1\~ст.113 КЗпП України\~- час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами (ч. 1\~ст. 34 КЗпП України). На час простою не з вини працівника оформлюється акт простою у довільній формі (фіксуються причини, які зумовили призупинення роботи) та наказ власника або уповноваженого ним органу. Оплата часу простою в розмірі середнього заробітку передбачена у випадках, коли за відсутності вини працівника виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища. Це передбачено частиною другою\~ст. 6 Закону "Про охорону праці", якою передбачено необхідність підтвердження факту наявності зазначеної ситуації спеціалістом з охорони праці підприємства за участю представника профспілки, членом якої є працівники, або уповноваженої працівниками особи з питань охорони праці (якщо працівник не є членом профспілки, що діє на підприємстві), а також страхового експерта з питань охорони праці (ст. 23\~Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"). Сторонами не надано належних та допустимих доказів того, що за період з 01.05.2018 року по 31.05.2019 року підприємство відповідача не здійснювало діяльність в зв'язку з простоєм, оформленим відповідно до вимог законодавства. Крім того позивач була звільнена 06.08.2018 року, а просить стягнути заробіток за час простою в період з 01.05.2018 року по 31.05.2019 року, тобто частково за період коли вона вже була звільнена з підприємства і у неї взагалі не міг бути заробіток, в тому числі і за час простою, більше того позивач просить стягнути заробіток за час майбутнього простою по 31.05.2019 року, цей період ще не наступив. Таким чином, суд вважає, в цій частині позовних вимог позивачеві необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Оскільки позивач на підставі\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial