Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до вище вказаного відповідача про захист прав споживача банківських послуг, який в подальшому уточнила та просила: Зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» усунути перешкоди в користуванні й| розпорядженні [PERSON] грошовими коштами на картковому рахунку IBAN № [NUMBER] шляхом розблокування карткового рахунку та поновлення проведення зупинених фінансових операцій за даним рахунком в межах суми 80812.77 грн., з якої виключена сума в розмірі 8920.92 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача банківських послуг, позивач посилається на наступне. З 15 жовтня 2014 року вона є працівником територіально відокремленого без балансового відділення № 10021/0119 II типу філії - Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк». 15.06. 2015 року нею було укладено з відповідачем договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку для зарахування заробітної плати, який на теперішній час у зв`язку із приведенням у відповідність до європейських стандартів має IBAN № [NUMBER] й отримано банківську картку. Під час видачі вказаної банківської карти письмовий договір укладався в одному примірнику, анкета - заява заповнювалась безпосередньо у відділенні банку в одному екземплярі, який залишився у відповідача. 01.04.2020 року, при спробі скористатися карткою Ощадбанку в банкоматі в смт Новотроїцьке, її картка не була прийнята для обслуговування з причин «операцію відхилено вашим банком! будь ласка, зверніться до вашого банку», що підтверджується скриншотом з електронного екрану банкомату, скриншотом з мобільного додатку онлайн банкинга ощад 24/7, скриншотом мобільного додатку ощад бот в телеграмі (додатковий канал зв`язку з горячею лінією). При зверненні до територіально відокремленого без балансового відділення №10021/0119 II типу філії - Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» касиром її було повідомлено про наявність внутрішньобанківського розпорядження про заборону на зняття коштів з рахунку. Таким чином, 01.04.2020 року, вона дізналась про блокування відповідачем філією Херсонське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» 30.03.2020 року її карткового рахунку IBAN № [NUMBER] . При цьому, конкретні причини блокування банком не зазначались. Її рахунок заблоковано без повідомлення. Отже, рахунок і гроші на ньому заблоковані на невизначений час, починаючи з 30.03.2020 року. На вказаному рахунку обліковуються належні їй грошові кошти в загальній сумі 89733,69 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку від 31.07.2020 період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року, які є допомогою у зв`язку з вагітністю та пологами, сплаченими на підставі листків непрацездатності, які знаходяться у відповідача. Згідно до виписки по картковому рахунку на дату 31.07.2020 року заблоковано 0.00 грн. розпоряджатися своїми грошовими коштами, які є допомогою у зв`язку з вагітністю та пологами, вона не має можливості через блокування відповідачем рахунку, її не однократні письмові звернення до відповідача, з питання розблокування її рахунку, результатів не дали. Відповідно до листів філії від 09.06.2020 року № 119.26-13/1/229 та від 23.06.2020 року №119.26-13/1/232, інші дії щодо рахунку [PERSON] здійснені в межах Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ «Ощадбанк», затверджених Постановою правління АТ «Ощадбанк» від 14 грудня 2018 року № 844 2 (п.п. 6,7 та 8,3 та інші). Заява про розблокування рахунку позивача від 30.06.2020 року, до теперішнього часу, відповідачем не розглянута. Зазначені відповідачем Правила як і інші законодавчі акти, в тому числі і нормативні документи банку, які б надавали правові підстави для блокування бо для здійснення інших дій щодо рахунку, у відповідача відсутні. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб,\~що знаходяться\~в банку,\~здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду. У відповідача є тільки ухвала слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області про накладення арешту на грошові кошти в сумі 8920,92 грн. від 26.05.2020 року у кримінальному провадженні №42020231010000038 від 05.04.2020 року, де відповідач є потерпілим і по якому досудове розслідування завершено 30.06.2020 року. Зазначеним рішенням слідчого судді накладеного арешт на кошти позивача тільки в межах певної суми грошових коштів, а саме 8920,92 грн., у зв`язку з чим відповідачем повинно бути здійснено накладення арешту на кошти позивача тільки в межах суми 8920,92 грн., а не всієї суми, яка знаходиться на картковому рахунку Таким чином, зазначене є порушенням її прав як споживача, що обмежує її право на розпорядження грошовими коштами, які є допомогою у зв`язку з вагітністю та пологами і які знаходяться на картковому рахунку, за виключенням суми в розмірі 8920,92 грн., на яку слідчим суддею накладено арешт. У зв`язку з наведеним, блокування карткового рахунку, на який їй надішли грошові кошти і які є допомогою у зв`язку з вагітністю та пологами, є неправомірним і невідворотно призводить до порушення її конституційних прав, порушує її право на розпорядження коштами, які є допомогою у зв`язку з вагітністю та пологами і які їй потрібні для утримання її дітей, один з яких є новонародженою дитиною. Вважає, що обраний нею спосіб захисту є обґрунтованим, який призведе до реального відновлення її порушеного права, позовні вимоги не порушують і не впливають на права і обов`язки інших осіб, так як відповідно до постанови старшого слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області про визнання потерпілим від 04.05.2020 року, потерпілим у кримінальному провадженні визнано філію - Херсонське управління «Державного ощадного банку України. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Подсосенська Л.П. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача представники відповідача [PERSON] та [PERSON] , Іваненко С.В. позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову з підстав вказаних у відзиві, в якому вказано, що Херсонським відділом поліції ГУ НП в Херсонській області завершено досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 4202023101000038 від 05.04.2020 року. У даному кримінальному провадженні [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, вчинене у великих розмірах. Зокрема встановлено, що [PERSON] , будучи керуючою відділення ТВБВ №10021/011911 філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк», у період часу з 28.10.2019 року до 15.03.2020 року заволоділа грошовими коштами Банку, які обліковувалися на депозитних рахунках клієнта [PERSON] , у сумі 139 568,72 грн. та 6 142,25 доларів США (еквівалентно 166 188,40 грн. заподіяла майнової шкоди на загальну суму 305 757,12 грн. У даному кримінальному провадженні філію - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» визнано потерпілим. Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.05.2020 року задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №420202310100003 від 05.04.2020 року про арешт усіх грошових коштів, які на момент розгляду зазначеного клопотання обліковувалися на рахунку [PERSON] № [NUMBER] , а саме 8 920,92 грн. При цьому, в ухвалі слідчого судді зазначено, що загальна сума заподіяної АТ «Ощадбанк» майнової шкоди внаслідок кримінального правопорушення становить 305 757,12 грн. Позивач [PERSON] \~під час\~проведення Банком\~службового розслідування\~в період\~з 18.03.2020\~року по\~25.03.2020\~року,\~частково відшкодувала\~Банку майнову\~шкоду в\~сумі 6\~018,00\~доларів США, невідшкодована сума майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення становить 142 903,47 грн. 21.05.2020 року у кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов Банку до обвинуваченої [PERSON] - з метою стягнення невідшкодованої частини майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 142 903,47 грн. Таким чином, невідшкодована частина майнової шкоди в сумі 142 903,47 грн., яка заподіяна [PERSON] внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за результатами з цивільного позову у кримінальному провадженні підлягає стягненню на користь потерпілого (Банку). Вважають, що [PERSON] даним позовом намагається уникнути цивільно-правової відповідальності за заподіяння майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Вона намагається переконати суд виключно у порушенні Банком умов договору банківського рахунка в частині невиконання доручень клієнта щодо розпорядження залишком коштів по рахунку. При цьому, позивач умисно замовчує обставини, які слугували підставою накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на рахунку IBAN № [NUMBER] , а саме заподіяння обвинуваченою [PERSON] майнової шкоди АТ «Ощад банк» на загальну суму 305757,12 грн., з яких на даний час 142903,47 грн., залишаються нею незаконно привласненими. Твердження позивача про те, що на рахунку IBAN № [NUMBER] обліковується допомога у зв`язку з вагітністю та пологами в сумі 89733,69 грн. спростовуються виписками по картковому рахунку за період з 01.05.2020 року до 12.06.2020 року, згідно якої 22.06.2020 року на рахунок IBAN № [NUMBER] проведено безготівкове зарахування заробітної плати в сумі 87 129,55 грн. Також, про використання рахунку IBAN № [NUMBER] для зарахування заробітної плати зазначено у позовній заяві позивача. Тому первісно між сторонами у справі виникли відносини заподіяння майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а цивільно-правовий спір «ніби -\~то про\~захист прав» споживача банківських послуг має по-суті наслідкове походження, оскільки підставами позовних вимог зазначено обставини вчинення позивачем кримінального правопорушення, а пред`явлений позов до Банку в цілому спрямований на виведення з-під арешту майна та відновлення видаткових операцій по рахунку обвинуваченої у кримінальному провадженні - позивача [PERSON] . У разі, якщо у кримінальному провадженні №4202023101000038 від 05.04.2020 буде ухвалено виправдувальний вирок, цивільний позов потерпілого (Банку) відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України підлягатиме залишенню без розгляду, а оспорюваний арешт майна відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України - скасуванню. До моменту набрання законної сили вироком у кримінальному провадженні №4202023101000038 від 05.04.2020 року - в цивільно-правовому порядку вирішення питання щодо розпорядження грошовими коштами по рахунку IBAN № [NUMBER] є неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Ощад банк» склались договірні відносини банківських послуг та позивачем було отримано карту для виплат заробітної плати та відкрито рахунок IBAN № [NUMBER] . Звертаючись до суду з позовом про захист прав споживача банківських послуг, позивач посилається на те, що АТ «Ощадбанк» банківський рахунок IBAN № [NUMBER] було заблоковано, без будь-якого попередження. Дії відповідача обмежили її право користуватися власними коштами та, відповідно, банківськими послугами. Позивач вважає такі дії АТ «Ощад банк» з блокування банківської зарплатної картки незаконними, такими, що порушують її права як споживача банківських послуг, оскільки виконання Банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюються за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому законом. Оскільки відсутнє рішення суду про арешт коштів на його рахунок, як і інші передбачені законом підстави для обмеження права розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, позивач вважає такі дії відповідача незаконними, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Укладений між сторонами комплексний договір на надання банківських послуг є договором приєднання, на правовідносини сторін поширюються вимоги законодавства щодо регулювання відносин про захист прав споживачів. Відповідно до вимог статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Приписами ст. 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду. Порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів встановлюються главою 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 р. № 22. Так, пунктом 9.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 р., визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів). Банк приймає до виконання документ про арешт коштів, який доставлено до банку самостійно виконавцем (представником/повіреним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган. Банк також приймає до виконання постанову про арешт коштів, надіслану виконавцем у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронних довірчих послуг, захисту інформації. Відповідно до п. 9.3 Інструкції, арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. Згідно п. 9.9 Інструкції, кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що 30.03.2020 року філія Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» заблокувало рахунок позивача IBAN № [NUMBER] , який є зарплатним рахунком. Ухвалу про накладення арешту на рахунок позивача IBAN № [NUMBER] , Херсонським міським судом Херсонської області постановлено 26.05.2020 року на суму 8920,92 грн. Тому дії відповідача щодо блокування зарплатного рахунку позивача на більшу суму, саме 30.03.2020 року є такими, що не відповідають діючому законодавству та є неправомірними. Згідно п. 9.11 Інструкції, Банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем (представником/повіреним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган. Банк також приймає до виконання постанову виконавця про зняття арешту з коштів, надіслану у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронних довірчих послуг, захисту інформації. В матеріалах справи міститься ухвала Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03.03.2021 року, якою накладено арешт на грошові кошти на всіх банківських рахунках, які відкриті в АТ «Державний ощадний банк України№ на ім`я [PERSON] , в межах суми 133982,55 грн., з позбавленням останньої права користуватись та розпоряджатись грошовими коштами в межах арештованої суми в розмірі 133982,55 грн., в межах ціни заявлено позову, крім грошових коштів на рахунках, накладення арешту на які заборонено законом. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання",статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. За таких обставин, рахунок позивача IBAN № [NUMBER] не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу. Таку думку виклав ВСУ у постанові від 03.02.2021 року справа № 756/1927/16-ц. Відповідно ч.4 ст. 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених\~статтею 77\~Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Позивачем не надано суду доказів, що на момент вирішення справи по суті, відпали підстави накладення арешту ухвалою Новотроїцького районного суду від 03.03.2021 року. Враховуючи викладене, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: dismissed