Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Альфа Банк" (далі - ПАТ "Альфа Банк", позивач, банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 13.10.2015 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500985200 (далі - Договір), відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 16\~329,94 грн., який вона зобов'язувалася повернути відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитним договором (Додаток №1 до кредитного договору), в строк до 13.10.2020 року зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 15,99 % річних. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 09.08.2016 року в неї перед банком утворилась заборгованість у розмірі 19\~843,45 грн., з них: 15\~265,12 грн. заборгованість за кредитом; 1\~357,24 грн. прострочені відсотки; 2\~021,09 грн. комісія; 1\~200 грн. штраф, яку позивач просить стягнути на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність, у разі неявки відповідача, дав свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи оповіщеною у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. За таких обставин, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13.10.2015 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500985200 (а.с. 3-4, 5-6, 17-18), за умовами якого позивач зобовязався надав позичальнику кредит у розмірі 16\~329,94 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 15,99 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення до 13.10.2020 року. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту виписки по особовому рахунку (а.с. 24) слідує, що банк свої зобовязання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі. З матеріалів справи суд встановив, що у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору у [PERSON] станом на 09.08.2016 року утворилась заборгованість, яка за розрахунками ПАТ "Альфа-Банк" становить 19\~843,45 грн., з них: 15\~265,12 грн. заборгованість за кредитом; 1\~357,24 грн. прострочені відсотки; 2\~021,09 грн. комісія; 1\~200 грн. штраф. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо в зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позичальник прострочив виконання зобовязання за кредитним договором № 500985200 від 13.10.2015 року, у звязку з чим позивач правомірно нарахував штрафні санкції, що передбачені пунктом 11 цього Договору, а також комісію в сумі 2\~021,09 грн. Про необхідність дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором в добровільному порядку відповідача було повідомлено вимогою (а.с. 25, 26), яка була ним отримана, проте залишена без належного реагування. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості ґрунтуються на вимогах закону, а відтак, за відсутності будь - яких заперечень з боку відповідача, підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved