Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 23.10.2007 року між їх товариством та власником паркомісця [NUMBER], яким є відповідач [PERSON], було укладено договір надання послуг з утримання паркінгу та прилеглої до нього території за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов даного договору вони (позивач) забезпечують надання послуг з утримання паркінгу та прилеглої до нього території, а замовник (відповідач) забезпечує своєчасну оплату цих послуг. Вартість послуг відповідно до умов договору та наказу №12/1 від 31.05.2014 року складає 385 гривень. Відповідно до п.2.1 договору відповідач оплачує надані послуги до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. За період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року в результаті несплати за належним чином надані послуги, передбачені договором, за відповідачем утворився борг в розмірі 5 322,48 грн. Крім цього, з урахуванням вимог ст.625 ЦК України, інфляційна складова боргу становить 1 272,97 грн., розмір 3-х відсотків річних - 50,3 грн. Умовами договору (п.3.2.6) передбачено право нараховувати пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Пеня становить 1 349,41 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі та врахувати надані ними обгрунтування, докази. Стосовно строку позовної давності зазначив, що ними він не пропущений, дія договору щороку продовжувалася відповідно до п.8.1 договору. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні та врахувати надані ними письмові заперечення, документи та заяву про застосування строків позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що відповідач [PERSON] купила у ТОВ "Аквапарк" машиномісце [NUMBER] в підземному паркінгу в будинку №1 по вулиці Шумського Юрія в місті Києві, що підтверджено копією Договору купівлі-продажу від 03.10.2007 року. Відповідно до Договору №13-П1 про надання послуг з утримання паркінгу та прилеглої до нього території від 23.10.2007 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та ТОВ "Акважитлосервіс", останні як виконавці, надають послуги з утримання паркінгу та прилеглої до нього території, а саме: прибирання приміщень паркінгу та прилеглої території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішніх мереж, освітлення та опалення паркігну, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, послуги паркувальника. Відповідач [PERSON], згідно умов даного договору, зобов'язана оплачувати послуги не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим в розмірі 120 грн. з ПДВ (п.п. 1.2, 2.1, 3.2.1). Строк дії договору, згідно п.8.1 - з моменту підписання і діє до 31.12.2007 року та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну жодна із сторін не заявить про намір розірвати цей договір. Відповідно до Додаткової угоди №1 від 01.05.2008 року до Договору №13-П1 від 23.10.2007 року сторони (позивач та відповідач) домовилися внести зміни в договір, а саме: розмір щомісячної плати за послуги з утримання паркінгу та прилеглої до нього території становить з ПДВ 300 грн. згідно з кошторисом, наведеним у додатку №1. Інших додаткових угод між сторонами не укладалося, змін до Договору №13-П1 від 23.10.2007 року не вносилося. Відповідно до ст.ст.901, 902, 903, 905 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто чи, за умовами договору, має право покласти виконання договору на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншим нормативно-правовим актом. Позивач в своєму позові просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла за період з червня 2014 року по червень 2016 року, в загальній сумі 7 995,16 грн., з яких борг за обслуговування паркінгу - 5 322,48 грн., пеня - 1 349,41 грн., 3% річних - 50,30 грн., інфляційні втрати - 1 272,97 грн. В суді встановлено та підтверджено сторонами та розрахунком заборгованості, складеним позивачем, що відповідач щомісяця вносила на рахунок позивача з червня 2014 року по квітень 2016 року оплату в сумі 250 грн. Заборгованість розрахована позивачем з недоплачених сум, виходячи з щомісячної оплати в розмірі 385,00 грн., який був встановлений Наказом позивача від 31.05.2014 року №12/1. Даний Наказ не може бути визнаний як належний доказ до розміру щомісячних платежів, так як між сторонами укладено Договор про надання послуг і всі зміни мають вноситися шляхом укладення додаткових угод. Крім цього, вимога про підготовку та укладення додаткових угод міститься і в зазначеному наказі позивача від 31.05.2014 року №12/1, що не було виконано самим же позивачем. Таким чином, розмір щомісячного платежу 385 грн. є недоведений і розрахунок заборгованості по цьому розміру є безпідставний. Крім цього, судом враховується і те, що умовами договору про надання послуг з утримання паркінгу та прилеглої до нього території від 23.10.2007 року, Додатковою угодою від 01.05.2008 року, кошторисом (додаток до додаткової угоди) - визначено, що в розмір щомісячної плати за послуги з утримання паркінгу та прилеглої до нього території входить і освітлення паркінгу. Однак, позивачем окрім того, що самостійно, без укладення додаткової угоди з відповідачем, збільшено розмір щомісячного платежу, було ще й окремо нараховано щомісяця оплату за електроенергію паркінгу, що свідчить про подвійне нарахування оплат за ті ж самі послуги (електроенергію). Безпідставним є і нарахування заборгованості в період з квітня 2016 року по червень 2016 року, оскільки в цей період відповідачем здійснювалися оплати за послуги з утримання паркінгу та прилеглої до нього території в ОСББ "Спільна справа", створеному в будинку №1 по вулиці Ю.Шумського в місті Києві. Викладене вище свідчить про безпідставність, недоведеність позовних вимог як щодо наявності та стягнення основного боргу, пені, так і штрафних санкцій, передбачених ст.625 ЦК України. Посилання сторони відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності є безпідставне, оскільки в п.8.1. Договору №13-П1 про надання послуг з утримання паркінгу та прилеглої до нього території від 23.10.2007 року визначено, що по закінченню календарного 2007 року дія договору продовжується на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну жодна із сторін не заявить про намір розірвати цей договір. Як було встановлено в суді сторона відповідача та інші мешканці будинку подали позивачу заяви про розірвання договору в 2016 році у зв'язку із створенням ОСББ, а до цього часу сторони не давали заяв про розірвання договору, що свідчить про його дію до квітня 2016 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed