Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовними вимогами, мотивуючи їх тим, що відповідачка [PERSON] її рідна сестра. [INFO] помер їх з відповідачкою батько [PERSON]. Спадкоємцями за законом після смерті батька є вона та відповідачка [PERSON] в рівних частках. Вона та відповідачка прийняли спадщину. Спадкова справа була відкрита за останнім місцем проживання їхнього батька в Восьмій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі. Спадковим майном, на яке відкрилася спадщина, була земельна ділянка [NUMBER] площею 0, 060 га, розташована на території с/т "Вчитель-1" Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яка належала на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП СвИ 001361, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Старовишневецької сільської ради народних депутатів №7 від 17.12.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1138 31 серпня 1995 року, яка належала їхній матері [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, відкрилася спадщина на грошові внески. Відповідачка заявила їй, що на земельну ділянку в порядку спадкування вона не буде претендувати, тому вона відмовилася нести витрати, пов'язані з присвоєнням спадковій земельній ділянці кадастрового номеру. Тому вона за власні кошти оплатила виготовлення технічної документації на земельну ділянку та сплатила ( 1 400 + 65) 1 465 грн. Половину цієї суми, а саме ( 1 465:2) 732,50 грн їй повинна повернути відповідачка. Після присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру вона запропонувала відповідачці прийти до нотаріуса та розподілити між ними спадкове майно, виконавши умови їхньої попередньої домовленості. Але відповідачка заявила їй, що вона не буде відмовлятися від земельної ділянки і до нотаріуса йти також не буде. Після відмови відповідачки прийти до нотаріуса та разом оформити спадкові права, вона за запитом нотаріуса отримала довідку про грошову оцінку земельної ділянки, оплативши за неї 800 грн. Так як довідку про грошову оцінку земельної ділянки вона отримала в інтересах своїх та відповідачки для оформлення їхніх спадкових прав, то відповідачка повинна компенсувати їй 400 грн. Таким чином, відповідачка повинна компенсувати їй витрати, понесені нею в рахунок оплати документів, необхідних для отримання спадщини, в розмірі ( 732,50 + 400) 1 132,50 грн. В листопаді 2013 року вона ще телефонувала відповідачці та пропонувала їй прийти до нотаріальної контори, але вона її запрошення проігнорувала. 15 листопада 2013 року нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 060 га в межах згідно з планом, розташованої на території с/т "Вчитель -1" Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та переданої для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки : 1224888200:02:006:0034. Право спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки зареєстровано за нею 15.11.2013 року під номером: 213519612248, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вартість земельної ділянки складає 848,26грн, що зазначено в тексті свідоцтва про право на спадщину за законом щодо вартості спадкового майна. Відповідачка має право оформити свої спадкові права, але не бажає цього робити. Вона ніколи не користувалася земельною ділянкою, не доглядала її. Практично вона одна з моменту смерті її матері доглядає земельну ділянку. Крім того, у неї з відповідачкою склалися неприязні стосунки, що є перешкодою для сумісного користування земельною ділянкою. Крім того, якщо земельну ділянку поділити на дві частини, то її цільове призначення - для ведення садівництва - буде втрачене. Так як відповідачка має право на 1/2 частину земельної ділянки, то вона згодна сплатити їй вартість 1/2 частини земельної ділянки в розмірі 424 грн 13 коп., а за нею повинно бути визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки. Просить суд визнати за нею - [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]) право власності на 1/2 частину земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 06 га, розташовану на території с/т "Вчитель -1" Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та переданої для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки: 1224888200:02:006:0034; стягнути з неї - [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]) на користь [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]) в рахунок компенсації вартості 1/2 частини земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 06 га, розташованої на території с/т "Вчитель - 1" Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та переданої для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки: 1224888200:02:006:0034 424 грн 13 коп.; стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]) на її - [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]) 1/2 частину витрат, понесених на отримання документів, необхідних для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, в сумі 1 132 грн 50 коп., а також всі судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила обставини справи таким чином як вони викладені вище. Просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася належним чином про судові засідання неодноразово, що підтверджується телефонограмою, повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин та зі згоди представника позивача суд вважав можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. [INFO] помер батько сторін [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки [NUMBER] площею 0, 060 га, розташованої на території с/т "Вчитель-1" Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яка належала на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Св № 001361, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Старовишневецької сільської ради народних депутатів №7 від 17.12.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1138 31 серпня 1995 року, яка належала їхній матері [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті батька спадщину сторони прийняли шляхом подачі до нотаріуса заяв про прийняття спадщини за законом в рівних частках. 15.11.2013 року [PERSON] державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме, на ? частину даної земельної ділянки. Крім того, в свідоцтві про право на спадщину за законом зазначено, що спадкоємицею зазначеного у свідоцтві майна померлого [PERSON] також є його донька [PERSON] - ? частки у спадщині, але свідоцтво про право на спадщину їй ще не видане. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Отже, в ході судового розгляду було встановлено, що предметом спору є спадкове майно. Будь-яких належних підтверджень щодо відмови відповідачки від своєї частки в спадковому майні суду не було надано. Крім того, сама позивачка зазначила, що відповідачка не буде відмовлятися від земельної ділянки. Доводи позивача про одержання від неї відповідачем компенсації за ? частку земельної ділянки та визнання за нею права власності на ? частку земельної ділянки є безпідставними, оскільки норма ст.. 365 ЦК України, на яку посилається позивач, не регулює спадкові правовідносини. Чинним цивільним законодавством не передбачено припинення права особи на її частку в спадковому майні. Неотримання відповідачкою свідоцтва про право на спадщину за законом та понесення позивачкою витрат для отримання спадщини не є законними підставами для задоволення позовних вимог, оскільки не відповідають вищезазначеним нормам цивільного законодавства. У зв'язку з даними обставинами доводи позивачки є необґрунтованими належним чином та такими, що не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду. Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити. Згідно ст.. 88 ЦПК України не підлягають й стягненню судові витрати, понесені позивачем при поданні позовної заяви. На підставі викладеного, та ст. ст. 1267, 1269, 1296, 1297, 1298 ЦК України,

Outcome: dismissed