Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

I.Стислий виклад позиції учасників справи 1. Позивач через свого представника - адвоката Гуревича Р.Г. звернулась до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в особі Відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр про стягнення грошових коштів про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування, відповідно до якого позивач просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в особі Відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр(далі - Фонд) грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя спадкодавця [PERSON] в сумі 73 434,02 грн. 2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 січня 2021 року позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] , а саме неодержаної за життя спадкодавця пенсії, що знаходиться на рахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в особі Відділу обслуговування громадян №12. Зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в особі Відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр)здійснило виплату на загальну суму в розмірі 192 121, 33 грн. На звернення позивача, відповідач пояснив, що ним виплачено недоотриману пенсію за минулий час за три роки до дня звернення за отриманням пенсії відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає такі дії відповідача не правомірними, у зв`язку з чим, посилаючись на положення ст. ст. 1217, 1218, 1227 ЦК України, ст. ст. 36, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просив позовні вимоги задовольнити. II.Процесуальні дії у справі 4. Ухвалою суду від 22 липня 2021 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та судовий розгляд постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 годину 00 хвилин 12 серпня 2021 року. 5. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні 6. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. III.Заяви, клопотання 7. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. 8. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. 9. Також у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, представником відповідача не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 10. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. IV.Установлені судом фактичні обставини 11. Судом установлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 березня 2003 року (а.с.8). 12. Згідно зі свідоцтвом про смерть від 04 вересня 2020 року серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у м. Горлівка Донецької області, про що складений актовий запис № 550 (а.с.9). 13. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 січня 2021 року, виданим приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Полєжаєвою Г.М, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії, щознаходиться на рахунку у Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області в розмірі 218 998 (двісті вісімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім ) грн. 08 коп. (а.с.10). 14. 15 квітня 2021 року [PERSON] була виплачена недоотримана пенсія в розмірі 192 121(сто дев`яносто дві тисячі сто двадцять одна) грн. 33 коп., про що свідчить квитанція АТ «Ощадбанк» від 15 квітня 2021 року. Пенсія в цьому розмірі була виплачена за період з 11 січня 2018 року по 31 липня 2020 (а.с.11,12). 152. Згідно з листом Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) встановлено, що [PERSON] пере\-буває на обліку в управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону Украй загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Протоколом про індивідуальний перерахунок стягувачу поновлено нарахування пенсії за рішенням суду за період з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2019 року (за виключенням жовтня 2019 року) у загальній сумі 265 555,35 грн. Виплачена поточна пенсія за період з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року та з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020. У лютому 2020 року запланована виплата поточної пенсії у розмірі 9285,85 грн. в термін до 25 числа. Державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно п. 9 ст. 39 Закону України «Про вико провадження» та додатково повідомлено, що станом на 03.12.202 року зазначений виконавчий документ повторно на примусове виконання до відділу не надходив та на виконанні не перебуває (а.с.12). V.Оцінка суду 13. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені суду докази відповідають замісту статей 77, 80 ЦПК щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. При цьому, обставини, що стосується отримання суми пенсії за віком у розмірі 182 133,64 грн не заперечувалися жодною із сторін, тому вони відповідно до ст. 81 ЦПК окремому доказуванню не підлягають. 14. Предметом спору (зміст позовних вимог) між сторонами є стягнення нарахованої, однак не виплаченої пенсії за віком, яка входить до спадкової маси. 15. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 52 Закону № 1058 встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. 16. Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивачка, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми. 17. Таким чином, за матеріалами справи встановлено, що позивач отримав частину недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] в сумі 192 121,33грн, що не заперечувалось жодною із сторін у справі, але загальна сума недоотриманої пенсії відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом складає 218 998,02 грн, тобто недоотримана частина пенсії складає у розмірі 73 434,02 грн. Разом з тим, Фонд відмовляє позивачу у виплаті цих коштів як спадкоємцю 18. Відповідно до положень статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, норми ч. 1 ст. 46 Закону № 1058, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст. 1227 ЦК та ст. 52 Закону № 1058. 19. За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії за період три роки до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до ст.46 наведеного Закону у відповідача були відсутні. 20. Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення його права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини"). 21. З огляду на викладене, суд вважає обмеження виплати недоотриманої пенсії строком три роки необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, згідно яких сума пенсії, що належала пенсіонерові, але не була ним одержана за життя, входить до складу спадщини у повному обсязі, тому позовні вимоги на суму 73 434,02 грн ґрунтуються на нормах ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та підлягають задоволенню. При цьому обставини щодо недоплати указаної суми відповідачем не спростовані. VI.Розподіл судових витрат між сторонами 22. На підставі ст. 141 ЦПК судові витрати в сумі 908,00 грн, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved