Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 серпня 2007 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 253/07-МК та додаткова угода № 1 від 26.08.2008р. згідно якого їй було надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності та цільового використання грошові кошти в розмірі 198 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 20,5 % річних, зі строком повернення до 02 серпня 2022 року. Позичальник по справі зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення по кредитному договору згідно графіку зниження розміру заборгованості, який є невід'ємною частиною кредитного договору. З моменту отримання кредиту позичальник не виконував належним чином умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачував частково, внаслідок чого в позичальника виникла прострочена заборгованість. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору банк має право вимагати повернення виданих кредитних коштів та сплати процентів за весь період користування кредитом до настання строку, зазначеного в п. 2.5. договору у т.ч. до настання строків, зазначених у додаткових угодах до договору, що укладаються між сторонами, а позичальник зобов'язаний повернути отримані кредитні кошти та сплатити усі проценти протягом 1 (одного) дня з моменту одержання вимоги банку у випадку, якщо позичальник у період дії цього договору порушував які-небудь умови договору. За невиконання зобов'язань за кредитним договором, відповідно до п. 7.1. даного договору, нарахована пеня з розрахунку 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань, за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак позичальник не виконав належним чином договірні зобов'язання щодо щомісячного погашення заборгованості та повернення кредитних ресурсів в обумовлені Кредитним договором строки, що суперечить приписам ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства у встановлений строк та відповідно до с г. 610 Цивільного кодексу України, є порушенням зобов'язання. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено, що «у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання, сплата неустойки: відшкодування збитків та моральної шкоди», що кореспондується з положенням п.6.1. укладеного Кредитного договору, яким передбачений обов'язок Позичальника достроково повернути кредитні ресурси, нараховані проценти та неустойку передбачену умовами вказаного Договору. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором. банк був вимушений звернутись до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору та договорам поруки. По даній цивільній справі 22.11.2012 р. було ухвалено рішення, за яким позовні вимоги банку задоволені повністю, а саме стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість станом на 20.08.2012 р. в сумі 363 672,17 гри., з яких: заборгованість по кредиту - 194402,47 грн., по відсотках - 38202,80 гри., по пені - 131066,17 гри. Наданий час, судове рішення ні в добровільному, ні в примусовому порядку не виконане. Таким чином, станом на 21.01.2016 року заборгованість позичальника становить: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту 178 799,05 грн., сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 4 647,09 грн., сума строкової заборгованості по відсоткам 2 215,87 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам 33 025,04 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 98 545,22 грн. Загальна заборгованість перед Позивачем станом на 21.01.2016 року становить 317 232,27 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором. 03.08.2007 року з [PERSON] було укладено іпотечний договір № 01/253/07-МК, який зареєстрований в реєстрі за № 1495 та посвідчений державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л. Відповідно до умов даного договору, в іпотеку банку передано магазин-павільйон розташований по [ADDRESS]. До складу магазину-павільйону входить: приміщення не житлової площі: коридор (1.4 кв.м.), допоміжне (1.3 кв.м.), торговий зал (21.2 кв.м.), кабінет (7.5 кв.м.). Фундамент та цоколь - монолітний бетон, стіни - цегляні, перегородка - цегляна, перекриття - монолітні з/б перекриття, підлога - керамічна плитка, дах - метало черепиця, вікна двері - металопластикові. Магазин обладнано водопостачанням, каналізацією, автономним опаленням, електропостачанням. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Виконавчим комітетом Дубенської міської ради 10 березня 2006 року. Об'єкт зареєстрований в Комунальному підприємстві «Архітектор» Дубенської міської ради за реєстраційним номером 14085723 (Витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Комунальне підприємство «Архітектор» Дубенської міської ради № 10047821 від 10.03.2006р.). 26.08.2008р. з [PERSON] було укладено додатковий договір №1 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №01/253/07-М.К, посвідченого Тимощук Л.Л. державним нотаріусом Першої Дубенської нотаріальної контори 03.08.2007р. зареєстрованого в реєстрі за № 1495. Позичальник [PERSON] всупереч вимогам ст. 525, 526, 530 ЦК України, а також умовам кредитного договору належним чином зобов'язань за вказаним кредитним договором не виконувала. Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити її повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 590 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону «Про Іпотеку», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Також, ст. 7 Закону «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоїн, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Тобто, згідно зі ст. 589 ЦК України, ст.12 Закону України «Про іпотеку», п. 8.4.3 Іпотечного договору № 01/253/07-МК від 03.08.07р. Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених Іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. В п. 8.4.8 цього ж договору вказано, що іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі неналежного виконання Позичальника будь-яких умов Основного зобов'язання, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати ануїтетних платежів, несвоєчасного повернення суми Основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Відповідно до п. 8.4, 15 іпотекодавець мас право обирати порядок звернення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 10 Іпотечного договору звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. Спосіб звернення стягнення визначений п. 11 іпотечного договору, де зазначено, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя - за рішенням суду - 11.1 пункту, цього договору. Відповідно до ст.589 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про іпотеку», п.8.4.3 Іпотечного договору у випадку не виконання позичальником умов кредитного договору іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. В п. 8.4.8 цього ж договору вказано, що Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов Основного зобов'язання, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми Основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п.10 Іпотечного договору одним із способів звернення стягнення є звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, передбачених ст. 41 цього Закону. Відповідно до висновку про вартість майна проведеної ПП «Аналітичного бюро інновацій та консалтингу» від 20.01.2016 р. ринкова вартість магазина - павільйону, загальною площею 31,4 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] становить 131 000,00 грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області. 08.04.2013р. позивачем було направлено претензію за № 707 до Першої Дубенської державної нотаріальної контори з проханням довести вимоги банку до спадкоємців [PERSON]. Перша Дубенська державна нотаріальна контора листом за № 241/02-14 від 15.07.2013р. повідомила, що претензія до спадкоємців [PERSON] взята до уваги та заведена спадкова справа за № 69/2013 після смерті [PERSON]; з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори із спадкоємців померлого [PERSON] ще ніхто не звертався. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 33845328 від 23.04.2013р. спадкова справа заведена 23.04.2013р. за № 54418688. 06.08.2014р. банк повторно направив вимогу за № 9-246120/2154 до Першої Дубенської державної нотаріальної контори. Перша Дубенська державна нотаріальна контора листом за № 154/02-14 від 29.09.2014р. повідомила, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась дружина померлого [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину на її ім'я ще не видавалося. Відповідно до положень ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцяти денний строк. 30.07.2014 р. на ім'я [PERSON] було направлено вимогу в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» за № 9-246120/2070 від 29.07.2014р., - при цьому банк цією вимогою попередив, що у разі невиконання вимог банку, буде звернуто стягнення на майно, яке передано в іпотеку. Дана вимога отримана відповідачем - 02.08.2014р. В ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вказано, що: "спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї". В ст. 1270 визначено. що: "для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини". Таким чином, відповідачка є такою, що прийняла спадщину. Крім того, в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у1 справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008р. вказано наступне: «відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу». Позивач вважає, що [PERSON] умисно не отримує (або зволікає з отриманням) свідоцтва про право на спадщину, щоб уникнути (унеможливити) звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, згідно повторного свідоцтва про шлюб виданого 19.03.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, серія [NUMBER], від 15.11.1980р., відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 298. В ст. 60 Сімейного кодексу України вказано: «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу)». Вважають, що [PERSON] є повноправним власником майна, що передано в іпотеку банку так як це майно було набуте під час шлюбу і вона його фактично успадкувала тому, що є єдиним спадкоємцем за законом і постійно проживала з спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини та не подала заяву про відмову від спадщини. Відповідно до статей 1216, 12,18 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на чає відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості успадкованого майна, одержаного у спадщину. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними, просить відмовити у задоволенні у повному обсязі В судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2007 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 253/07-МК та додаткова угода № 1 від 26.08.2008р. згідно якого їй було надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності та цільового використання грошові кошти в розмірі 198 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 20.5% річних, зі строком повернення до 02 серпня 2022 року (а.с.5-8). У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором. відповідач звернувся до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору та договорам поруки. По даній цивільній справі 22.11.2012 р. було ухвалено рішення, за яким позовні вимоги банку задоволені повністю, а саме стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість станом на 20.08.2012р. в сумі 363 672,17 гри., з яких: заборгованість по кредиту - 194402,47 грн., по відсотках - 38202,80 грн., по пені - 131066,17 грн. (а.с.17). Судове рішення ні в добровільному, ні в примусовому порядку не виконане. Станом на 21.01.2016 року заборгованість позичальника становить: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту 178 799,05 грн., сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 4 647,09 грн., сума строкової заборгованості по відсоткам 2 215,87 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам 33 025,04 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 98 545,22 грн. Загальна заборгованість перед Позивачем станом на 21.01.2016 року становить 317 232,27 грн.(а.с.85-87). 03.08.2007 року з [PERSON] було укладено іпотечний договір № 01/253/07-МК, який зареєстрований в реєстрі за № 1495 та посвідчений державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л. Відповідно до умов даного договору, в іпотеку банку передано магазин-павільйон розташований по [ADDRESS]. До складу магазину-павільйону входить: приміщення не житлової площі: коридор (1.4 кв.м.), допоміжне (1.3 кв.м.), торговий зал (21.2 кв.м.), кабінет (7.5 кв.м.). Фундамент та цоколь - монолітний бетон, стіни - цегляні, перегородка - цегляні, перекриття - монолітні з/б перекриття, підлога - керамічна плитка, дах - метало черепиця, вікна, двері - металопластикові. Магазин обладнано водопостачанням, каналізацією, автономним опаленням, електропостачанням (а.с.14-15). Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Виконавчим комітетом Дубенської міської ради 10 березня 2006 року. Об'єкт зареєстрований в Комунальному підприємстві «Архітектор» Дубенської міської ради за реєстраційним номером 14085723, витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Комунальне підприємство «Архітектор» Дубенської міської ради № 10047821 від 10.03.2006 р. (а.с.21, 22-24). 26.08.2008 р. з [PERSON] було укладено додатковий договір №1 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №01/253/07-МК, посвідченого Тимощук Л.Л. державним нотаріусом Першої Дубенської нотаріальної контори 03.08.2007 р. зареєстрованого в реєстрі за № 1495 (а.с.16). Відповідно до висновку про вартість майна проведеної ПП «Аналітичного бюро інновацій та консалтингу» від 20.01.2016 р. ринкова вартість магазина - павільйону, загальною площею 31,4 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] становить 131 000,00 грн. (а.с.90). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області (а.с.25). 08.04.2013 р. позивачем було направлено претензію за № 707 до Першої Дубенської державної нотаріальної контори з проханням довести вимоги банку до спадкоємців [PERSON] (а.с.26). Перша Дубенська державна нотаріальна контора листом за № 241/02-14 від 15.07.2013 р. повідомила, що претензія до спадкоємців [PERSON] взята до уваги та заведена спадкова справа за № 69/2013 після смерті [PERSON]; з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори із спадкоємців померлого [PERSON] ще ніхто не звертався. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 33845328 від 23.04.2013 р. спадкова справа заведена 23.04.2013 р. за № 54418688 (а.с.27). 06.08.2014 р. банк повторно направив вимогу за № 9-246120/2154 до Першої Дубенської державної нотаріальної контори (а.с.28). Перша Дубенська державна нотаріальна контора листом за № 154/02-14 від 29.09.2014 р. повідомила, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась дружина померлого [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину на її ім'я ще не видавалося (а.с.29). Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити її повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 590 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону «Про Іпотеку», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Також, ст. 7 Закону «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоїн, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Тобто, згідно зі ст. 589 ЦК України, ст.12 Закону України «Про іпотеку», п. 8.4.3 іпотечного договору № 01/253/07-МК від 03.08.07р. іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених Іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. В п. 8.4.8 цього ж договору вказано, що іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі неналежного виконання Позичальника будь-яких умов Основного зобов'язання, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати ануїтетних платежів, несвоєчасного повернення суми Основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Відповідно до п. 8.4, 15 іпотекодавець має право обирати порядок звернення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 10 іпотечного договору звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. Спосіб звернення стягнення визначений п. 11 іпотечного договору, де зазначено, що - за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя - за рішенням суду - 11.1 пункту, цього договору. Відповідно до ст.589 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про іпотеку», п.8.4.3 Іпотечного договору у випадку не виконання позичальником умов кредитного договору іпотекодержатель мас право на звернення стягнення на предмет іпотеки. В п. 8.4.8 цього ж договору вказано, що іпотекодержатель має: право достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов Основного зобов'язання, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми Основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п.10 іпотечного договору одним із способів звернення стягнення є звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, передбачених ст. 41 цього Закону. В ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вказано, що: "спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї". В ст. 1270 визначено, що: "для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини". Відповідачка є такою, що прийняла спадщину. Крім того, в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008р. вказано наступне: «відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу». Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved