Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

03.03.2018 року ПАТ КБ „ПриватБанк» (надалі Банк) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву №б/н від 21.02.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами [PERSON]", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та [PERSON] Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких [PERSON] при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою [PERSON]. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, а у разі невиконання зобовязань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 даних Умов на вимогу [PERSON] виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі просроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SМS-ресурс, зазначений банком. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується позичальник. На підставі п.2.1.1.12.2 в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, визначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в [PERSON], що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» на суму від 100 гривень клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" передбачена можливість зміни [PERSON] та інших невід'ємних частин Договору. [PERSON] не надавав своєчасно [PERSON] грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. 14.10.2016 року [PERSON] помер. Станом на дату його смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 21.02.2008 року становить 11 312,85 гривень з урахуванням коштів, внесених на погашення заборгованості, яка складається з наступного: -7 326,02 гривень тіло кредиту; -3 986,83 гривень проценти за користування кредитом. 13.03.2017 року позивачем було направлено претензію кредитора до Кременецької державної нотаріальної контори, на яку було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON], яка звернулася із заявою про прийняття спадщини, є [PERSON]. 25.07.2017 року позивачем до [PERSON] було направлено лист-вимогу, якою позивач предявив свої вимоги, але останньою жодних дій з погашення заборгованості виконано не було. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому він просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №б/н від 21.02.2008 року, яка станом на 14.10.2016 року становить 11 312,85 гривень з урахуванням коштів, внесених на погашення заборгованості, яка складається з наступного: -7 326,02 гривень тіло кредиту; -3 986,83 гривень проценти за користування кредитом. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву, в якій позов підтримав, просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом завчасно та належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-порталі судової влади. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ч.4 ст. 223 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність позивача і відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.02.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як кредитором та [PERSON] Марасом як позичальником, шляхом підписання останнім заяви укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з Заяви позичальника, Памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та [PERSON] (а.с.5-39). За зазначеним договором відповідач отримав кредит в розмірі 10 100 гривень зі сплатою відсотків згідно [PERSON] банку. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою [PERSON]. Позичальник на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. [PERSON] нараховує відсотки на боргові зобовязання за кредитом та овердрафтом в розмірі, встановленому «Тарифами [PERSON]», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 договору, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та [PERSON] обслуговування кредитних карт «Універсальна» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити [PERSON] штраф, розмір якого встановлений тарифами банку. Отримання відповідачем [PERSON] Марасом грошових коштів підтверджується розрахунками заборгованості за договором №б/н від 21.02.2008 року (а.с.40-46). Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та закону. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ході розгляду справи судом встановлено, що позичальник [PERSON] отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, чим істотно порушив умови укладеного Договору, що призвело до виникнення заборгованості. 14.10.2016 року позичальник [PERSON] помер (а.с.49). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на дату його смерті розмір заборгованості за договором №б/н від 21.02.2008 року становив 11 835,53 гривні (а.с.45 зворотній бік). Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно довідки №84/01-16, виданої Кременецькою державною нотаріальною конторою 01.06.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», після смерті [PERSON] 14.10.2016 року до нотаріальної контори 17.03.2017 року звернулася спадкоємиця боржника [PERSON] (місце проживання: [INFO]), а 23.05.2017 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.53). В межах передбаченого законом строку позивач предявив претензію до спадкоємиці боржника [PERSON] - [PERSON], в якій повідомив її, що на дату смерті спадкодавця рахується заборгованість за договором №б/н від 21.02.2008 року в розмірі 11 312,85 гривень та запропонував останній, посилаючи на ст.ст.1268, 1281, 1282 ЦК України, сплатити наявну заборгованість (а.с.54). Однак претензія залишилася без уваги [PERSON], заборгованість по договору №б/н від 21.02.2008 року не погашено. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення заборгованості з відповідача як спадкоємиці боржника [PERSON] за договором №б/н від 21.02.2008 року на користь позивача. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на дату смерті боржника [PERSON] кредитна заборгованість за договором №б/н від 21.02.2008 року становила 11 835,53 гривні, однак, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі 11 312,85 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved