Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк", що є правонаступником Кредитної спілки "АККОРД", звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між КС "АККОРД" та [PERSON] 23 лютого 2008 року був укладений договір № 0130/БП1/95/0000954 про надання кредитних коштів в сумі 2 530 грн. 00 коп. на 12 місяців з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 23 лютого 2009 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів та з оплатою 43,80% річних. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору й станом на 10 грудня 2013 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 1 264 грн. 39 коп., яка складається з наступних складових: прострочений борг -247 грн. 82 коп.; прострочені проценти - 349 грн. 30 коп.; строкові проценти - 5 грн. 06 коп.; пеня за несвоєчасне погашення платежів - 462 грн. 21 коп.; віндикаційні витрати - 200 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов, та можливий розгляд справи за відсутності відповідача, як такого, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 27, 28-29). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, між КС "АККОРД", правонаступником якого є ПАТ "Ідея Банк", та [PERSON] 23 лютого 2008 року був укладений договір № 0130/БП1/95/0000954 про надання кредитних коштів в сумі 2 530 грн. 00 коп. на 12 місяців з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 23 лютого 2009 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів та з оплатою 43,80% річних (а.с.4, 5, 6, 7, 8-9, 10, 11-13, 14). Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов»язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.14, розгорнутим розрахунком заборгованості, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов»язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору (а.с. 6). Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про вручення щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов»язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов»язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 10 грудня 2013 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 1 264 грн. 39 коп., яка складається з наступних складових:прострочений борг - 247 грн. 82 коп.; прострочені проценти - 349 грн. 30 коп.; строкові проценти - 5 грн. 06 коп.; пеня за несвоєчасне погашення платежів - 462 грн. 21 коп.; віндикаційні витрати - 200 грн. 00 коп. (а.с.3). Проте віндикаційні витрати по вказаній заборгованості не можуть бути задоволені, оскільки відповідальність по їх відшкодуванню іні умовами кредитного договору, ані вимогами чинного законодавства зобов»язального права не передбачена. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги уцілому, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 527, 530, 627, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, з урахуванням Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: partial