Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] 6 травня 2021 року пред`явила позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини - дочку [PERSON] , [INFO] , та збільшення розміру аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина, присуджених за рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2020 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем проживала у зареєстрованому шлюбі який розірвано. Під час перебування у шлюбі у них з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2020 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1 300 грн. на утримання неповнолітньої дочки, а також вказаним рішенням стягнуто аліменти на її, [PERSON] , утримання щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до [INFO] . На даний час відповідач сплачує аліменти, але не своєчасно, через що виникає заборгованість, яка за останній час склала 5000 грн. Незважаючи на те, що відповідач сплачує аліменти, однак таких не достатньо для повного та належного утримання дитини, а також для нормального проживання в теперішніх умовах. Вона, позивачка, ніде не працює, оскільки займається доглядом дитини, власного житла та земельної ділянки не має, проживає з дитиною в батьків, які є особами похилого віку, будь-яких інших доходів не утримує, а тому її сім`я є малозабезпеченою. З час ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів минуло більше року і з того часу стрімко підвищились ціни на продукти харчування, одяг та ліки для дитини, збільшився прожитковий мінімум для дітей віком до шести років, який становить 1921,00 грн., а з липня 2021 року буде становити 2013,00 грн., а також збільшився розмір мінімальної заробітної плати, який на даний час становить 6000,00 грн. Вказані зміни свідчать про те, що з часу ухвалення рішення змінився в сторону погіршення її майновий стан, оскільки дитина підростає і на утримання дочки та її, позивачки, утримання необхідно набагато більше коштів, враховуючи постійне зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію та інше. Розмір аліментів, які сплачує відповідач на даний час, є вже не достатнім для забезпечення відповідних потреб для дитини та на її мінімальні потреби. Відповідач постійно виїжджає на заробітки за межі України де отримує заробітну плату, яка складає приблизно 2000-2500 доларів США, однак офіційно надати довідку про його доходи вона не має можливості, так як він приховує розміру заробітку. Ураховуючи наведене, він має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, а саме може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2500,00 грн. та на її утримання також у розмірі 2500,00 грн. На підставі ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження, яку постановлено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд якої призначено на 14 липня 2021 року. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Декет Ю.Ф. під час судового розгляду справи у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивачки та її представника - адвоката Декета Ю.Ф., з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2021 року видно, що розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14-15). Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2020 року вбачається, що судом ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1300 грн. щомісячно починаючи з 27 лютого 2020 року до досягнення нею повноліття та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 1300 грн., до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до [INFO] (а. с. 11-13). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Так, із свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю у [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні ( а. с. 10). Із акта обстеження матеріально-побутових умов від 29 березня 2021 року видно, що [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років; проживає з дочкою [PERSON] , [INFO] , в будинку батьків; сім"я є малозабезпеченою, основний дохід - це допомога по догляду за дитиною до трьох років ( а. с. 16). Із наведеного видно, що матеріальний стан позивачки погіршився, на її утриманні перебуває неповнолітня дочка та вона не має можливості працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2021 року - 1921 грн., з липня 2021 року - 2013 грн., а з грудня 2021 року - 2100 грн. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Урахувавши вказані обставини, суд дійшов до висновку про збільшення розміру аліментів на дитину - дочку [PERSON] , до 1 700 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Що стосується вимоги позивачки про збільшення розміру на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку то суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, законодавством передбачено право дружини на утримання чоловіком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2020 року вбачається, що судом ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] зокрема, аліменти на утримання позивачки [PERSON] щомісячно у розмірі 1300 грн., до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до [INFO] (а. с. 11-13). Згідно ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ураховуючи наведене, позивачкою не подано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про значне покращення матеріального стану та платіжної спроможності платника аліментів, погіршення її матеріального становища, а також фактичну наявність інших обставин для збільшення розміру аліментів. Доводи позивачки щодо наявності у відповідача матеріальної спроможності сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі залишилися жодним чином не доведені. Згідно роз`яснень, що містяться п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну розміру аліментів на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Також підлягає до задоволення вимога [PERSON] про стягнення на її користь із відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 14.

Outcome: partial