Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ПАТ "Альфа-Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 150468, 15 грн. і судових витрат по справі в сумі 1504,68 грн. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 30.07.2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк" (переїменовано 19.08.2009 року на ПАТ "Альфа-Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір №490083277. Відповідно до умов договору позивач зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі 82614,80 грн., а він зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит, але позичальник умов договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 23.04.2014 року становить 150468, 15 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальником 30.07.2008 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір поруки №490083277-П, згідно якого вона поручалась за виконання боржником умов договору. Ухвалою суду від 02.07.2014 року за клопотанням [PERSON] до участі у справі у якості співвідповідача був притягнутий [PERSON], так як саме з ним був укладений кредитний договір. Представник позивача, незважаючи, що його явка визнана судом обов'язковою, неодноразово в судові засідання не з'являвся і наполягав на розгляді справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, просила розглянути справу без неї. В наданих письмових запереченнях зазначила, що кредит був наданий [PERSON] для цільового використання-на придбання транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу, укладеним між ним та ДП "Автотрейдінг-Харків" від 24.07.2008 року автомобіль SEAT CORDOBA 2008 випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER], тип легковий седан-В(свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане 29.07.2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ, Харків). Згідно п.2.11 Кредитного договору №490083277 основним засобом забезпечення виконання боржником зобовязання є предмет застави-транспортний засіб, вартість якого становить 97000,0 грн. Укладаючи договір поруки вона вважала, що вона повинна нести солідарну з боржником відповідальність тільки після того, як за рахунок застави буде недостатньо коштів на погашення зобов'язання. Разом з тим позивач взагалі не просить стягувати кошти з боржника і не просить звернути стягнення на предмет застави, а в порушення умов договору просить стягнути борг тільки з неї як поручителя, що є незаконним, тому вона просить суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» уклав 30.07.2008 року кредитний договір № 490083277 з [PERSON] (далі Договір) Відповідно до п.2.1,2.2, 2.3,2.4 умов Договору Банк надає позичальнику та приймає в заставу в якості виконання зобов'язань за Договором предмет застави, а позичальник приймає кредит та передає банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором предмет застави на наступних умовах: сума кредиту становить 82614,80 грн., з процентною ставкою 20% річних і датою остаточного повернення 30.07.2015 року , цільове використання кредиту-придбання транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу, укладеним між позичальником та ДП "Автотрейдінг-Харків" від 24.07.2008 року автомобіль SEAT CORDOBA 2008 випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER], тип легковий седан-В(свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане 29.07.2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ м. Харків). Повернення кредиту і сплата процентів здійснюється шляхом щомісячних платежів рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком №1 до Договору та його невід'ємною частиною в порядку і на умовах, визначених цим Договором (п.2.8 Договору) (а.с.5-11). Пунктами 2.11,2.13 Договору передбачено, що основним забезпеченням є предмет застави автомобіль SEAT CORDOBA 2008 випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], номер кузову [NUMBER], тип легковий седан-В(свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане 29.07.2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ, Харків), вартість якого за домовленістю складає 97000,0 грн 30.07.2008 року між ЗАТ "Альфа Банк" та [PERSON] був укладений договір поруки, у відповідності до п.3.1 якого боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення зобов'язань як солідарні боржники (а.с.12-13). Отримавши грошові кошти, [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення простроченої заборгованості на загальну суму 150468,15 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 79749,19 грн., заборгованості за відсотками в сумі 62127,0 грн., заборгованості по комісії в сумі 8591,96 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст..1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належним йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Статті 525, 526, 530 ЦК України передбачають, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Таким чином позичальником за кредитним договором №490083277 від 30.07.2008 року є [PERSON], який отримав кредитні кошти на придбання автомобіля, а тому він є основним боржником за вказаним договором і несе відповідальність за його невиконання. В договорі також зазначено, що основним забезпеченням-предметом застави є транспортний засіб-автомобіль, який оцінений сторонами у 97000,0 грн. У п.5.1 Договору поруки вказано, що поручитель підтверджує, що він ознайомлений з умовами основного Договору та зобов'язаннями боржника за ним. Позивачка зазначає, що при укладанні договору поруки вона була згодна з тим, що основним видом забезпечення договору є застава транспорного засобу, а потім, у випадку, коли за рахунок застави буде недостатньо коштів для погашення зобов'язань, вона як поручитель нестиме перед банком солідарну відповідальність разом з боржником. У відповідності до ст.572 ЦК України в силу застави (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, кредит надавався саме [PERSON] на придбання конкретного транспортного засобу, і основним видом забезпечення виконання зобов'язання за договором кредиту є застава у виді вищевказаного транспортного засобу, разом з тим позивачем не надано будь-яких доказів того, що до [PERSON] як основного боржника пред'являлася вимога про дострокове повернення кредиту, яка була ним отримана і не задоволена, аби були заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет застави в порядку, передбаченому п.4 Додатку до Договору (а.с.6-7). В матеріалах справи наявні тільки відомості про направлення вимоги про дострокове повернення кредиту поручителю, але не зазначено жодних підстав для стягнення всієї суми боргу тільки з поручителя. Враховуючи вищевикладене, а також те, що на неодноразові вимоги представник позивача для пояснень до суду не з'являється, незважаючи, що його явка визнанна судом обов'язковою, основний боржник також до суду не з'явився, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, як такий, що не доведений в суді. У відповідності до ст.88 ЦПК України заявлені позивачем судові витрати також не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed