Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] - адвокат Балуш М.Б. звернулася до Бережанського районного суду Тернопільської області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , посилаючись на те, що 10 січня 2018 року у Бережанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу дітей у них немає . Разом вони прожили у шлюбі близько року часу , з 10.01.2018 року по 12.02.2019 року - до моменту взяття позивача під варту. З того часу відповідачка своїм чоловіком не цікавиться, не провідує його у місцях позбавлення волі та проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком. Віддтак, спільне життя ( проживання), шлюбні відносини, та ведення між ними спільного господарства фактично припинено. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім"ю, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб. 17 07 2020 року позивач надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити, а також просить суд розгляд даної справи проводити без його та його законного представника участі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнає та проти його задоволення не заперечує, оскільки дійсно подружнє життя між ними не склалося, примирення між ними є неможливе, у зв"язку з чим подальше перебування в шлюбі є недоцільним. Крім цього зазначила, що після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище " [PERSON] " на дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2018 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] видане 10 січня 2018 року, Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Крім цього судом встановлено, що разом вони прожили у шлюбі близько року часу , з 10.01.2018 року по 12.02.2019 року - до моменту взяття позивача під варту. З того часу відповідачка своїм чоловіком не цікавиться, не провідує його у місцях позбавлення волі та проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком. Віддтак, спільне життя ( проживання), шлюбні відносини, та ведення між ними спільного господарства фактично припинено. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім"ю, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим , а тому суд вважає, що перебування у даному шлюбі може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved