Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

19 травня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, з усіх його доходів, починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття дитини. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 24.07.2015 року вони уклали шлюб з [PERSON] і від цього шлюбу в них народилися донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося і вони разом із дочкою проживають окремо від відповідача. Шлюб між сторонами не розірвано. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має задовільний стан здоровя, працює по разовим договорам. Позивач ніде не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує незначну допомогу, якої недостатньо для належного забезпечення життя та розвитку дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Пояснила, що проживає з дитиною окремо від відповідача. Відповідач на даний час проходить курс реабілітації. Він є працездатною особою, раніше працював, згодом перебував на обліку у РЦЗ. Розмір аліментів обґрунтовує тим, що під час спільного проживання відповідач взяв на імя позивача кредит, який вона вимушена сплачувати, хоча вона ніде не працює. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, засобами електронного звязку надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити справу згідно чинного законодавства, та стягнути аліменти в мінімальному розмірі, в звязку з тяжким матеріальним становищем. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Приходько) [PERSON] уклали шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис №35 (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки виданої Варвинською селищною радою від 16.05.2016 року [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] за адресою: смт. Варва, вул. Жовтнева, буд. 26 (а.с. 7). [PERSON] протягом 01.10.2015 р. по 01.04.2016 отримала допомогу при народженні дитини в розмірі 5160 грн., що підтверджується довідкою про отримання допомоги, виданою управлінням соціального захисту населення Варвинської РДА від 26.04.2016 року. На підтвердження свого матеріального стану, позивачем надано копію договору кредитування від 05.02.2016 року №175292126 та копію додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості від 13.05.2016 року. Суд критично сприймає вказані копії документів, оскільки вони не скріплені підписами сторін, печаткою фінансової установи. Більш того, позивачем не надано копій документів які підтверджують сплату цього зобовязання, та те, що набуті за угодою кошти були витрачені на утримання дитини. Як вбачається із довідки, виданої Варвинським РЦЗ [PERSON] не перебуває на обліку в Варвинському РЦЗ як безробітній. У відповідності до довідки від 09.06.2016 року (а.с. 26) [PERSON], [INFO] проходить курс комплексної програми психосоціальної реабілітації закритого стаціонару в мго «Центр [PERSON]». Згідно довідки Прилуцької ОДПІ, [PERSON], за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року отримав дохід в розмірі 46601,65 грн. від Гнідинцівського ГПЗ. У першому кварталі 2016 року [PERSON] отримав допомогу від Варвинського РЦЗ у сумі 380,13 грн. Зважаючи на надану інформацію про доходи відповідача та пояснення позивача, [PERSON] на даний час не працює, та на обліку у РЦЗ не перебуває. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Згідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає з 01 травня 2016 року 1228 гривень. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яке потребує поліпшення, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який на час розгляду справи не працює, відсутність у платника аліментів інших дітей те, що відповідач є батьком дитини, і зобов'язаний нарівні з позивачем утримувати її до досягнення повноліття, є працездатним та не визнаний інвалідом, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, і вважає за можливе здійснити стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 19.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Одночасно суд критично ставиться до пояснень позивача, що розмір аліментів які вона просить стягнути з відповідача обумовлений необхідністю утримувати не лише неповнолітню дитину а й себе та сплачувати кредитні зобовязання, зазначаючи, що права та обовязки подружжя по утриманню передбачені ст. 84 СК України, та відповідний самостійний вид позову може бути заявлений заме з цих підстав. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору, так як за законом позивач звільнений від його сплати. На підставі чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст.\~7,\~181-183СК України та

Outcome: partial