Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовними вимогами до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 24.03.2008 року уклали кредитний договір №IFVWGA00000137 на підставі якого він отримав кредит у розмірі 50000,00 грн. на термін до 22.03.2018 року та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Боржником порушено умови кредитного договору, суму кредиту та відсотки у встановлений строк не сплачено. Станом на 10.10.2014 року, заборгованість відповіда по вказаному договору становить 231655,32 грн., а саме: - 49651,21 грн. - заборгованість за кредитом, - 63182,78 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом, - 996,43 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, - 106555,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 11019,30 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суму заборгованості за кредитним договором та сплачену суму судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засіданнія не з'явився, подав до суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав, що за даним договором рішенням Верховинського районного суду від 09.11.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, однак банк жодних дій з приводу цього не вчиняв, а продовжував нараховувати заборгованість по договору. Останній платіж по погашенню заборгованості за кредитним договором продився 19.11.2009 року, а тому просить застосувати до вирішення позову строки позовної давності та в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №IFVWGA00000137, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 50000,00 грн. Відповідно до положень ст.ст. 526,1049,1050,1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором, а також проценти та неустойку. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до доданого до матеріалів справи розрахунку (а.с.5-9) станом на 03.09.2014 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитним договором на загальну суму 231655,32 грн., яка складається із: 49651,21 грн. - заборгованість за кредитом, 63182,78 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом, 996,43 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 106555,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 11019,30 грн. - штраф (процентна складова). Як було встановлено судом, за кредитним договором №IFVWGA00000137 від 24.03.2008 року, який укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], за рішенням Верховинського районного суду від 09.11.2011 року в рахунок погашення заборгованості за даним договором на загальну суму 96774,68 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Позовна давність, згідно ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Тобто, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Згідно п. 8.1 кредитного договору позичальнику надано кредитні кошти на строк до 24.03.2018 року включно (а.с. 10-14). Періодом сплати вважати період з "25" по "30" число кожного місяця. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до графіка погашення кредиту (додаток 2). З представлених відповідачем по справі квитанцій про погашення суми кредитного договору вбачається, що остання плата за вказаним договором внесена ним 19.11.2009 року на суму 550 грн. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій просить застосувати до позову позовну давність до позовних вимог та відмовити в задоволенні позову. Аналізуючи заяву відповідача та нарахування заборгованості позивачем за кредитним договором суд звернув увагу на те, що згідно ст. 258 ЦК Україїни, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вказано, що положення частини третьої ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Крім того, у вказаному пункті постанови Пденуму ВССУ роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні частини 3 статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан боржників які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові а і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно поданого розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 10.10.2014 року банком нараховано заборгованість без врахування прийнятого рішення Верховинським районним судом від 09.11.2011 року та не зменшена присуджена сума боргу за кредитним договором і не врахована при подачі позовної заяви в заборгованість станом на 10.10.2014року. Тому суд вважає, що при вирішенні справи слід врахувати присуджені суми заборгованості за кредитним договором рішенням Верховинського районного суду від 09.11.2011 року та стягнути суми в слідуючому порядку: пені станом на день подачі позову, становить 106555,60 грн. Станом на 25 09.2011 року сума пені становила 27976.84 грн.( яка ввійшла в суму заборгованості по рішенню Верховинського районного суду від 09.11.2011 року справа № 2/0903/434/11), а на 25.09.2013 року в сумі 69799.15 грн., тобто заборгованість по пені із застосуванням позовної давності слід рахувати 106555.60 грн. - 69799.15 грн = 36756.45 грн. яка підлягає до задоволення. Із загальної заборгованості по тілу кредиту слід рахувати станом на 10.10.2014 року нараховано в сумі 49651.21 грн - 44276.62 (за рішенням суду) = 5374.59 грн ; по процентам (накопичувальна) слід рахувати із нарахованої 63182.78 грн.-27069.17 грн. ( за рішенням суду)= 36113.61 грн, заборгованість по комісії 996.93 - 410.55 (за рішенням суду) = 586.38 грн. , штраф 5% процентної складової в сумі 3941.55 грн, 250.00 грн. штраф фіксована частина, а всього: на загальну суму 83022.58 грн. В частині стягнення судових витрат слід позов задовольнити частково в межах задоволених позовних вимог. Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані в сукупності докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі постанови № 5 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року ст. ст. 256-267,526,530,551,, 625, 610, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, та

Outcome: partial