Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому, з урахуванням уточнень просив: § Скасувати арешт, накладений постановою ВДВС Овідіопольського РУЮ від 13.04.2012 року (реєстраційний номер обтяження 9308072), на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачам на праві власності; § Заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" права розпорядження відносно квартири, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] Майно належить Відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності. § Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій справу просив слухати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин. 08.06.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ODOVGA00000197, згідно умов якого ПАТ КБ "ПриватБанк" надав останньому кредит у розмірі 25000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Відповідач 11.06.2007 року уклали договір іпотеки № ODOVGA 00000197. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 64,8 кв.м. який розташований за адресою: квартиру загальною площею 46.70 м2, житловою площею 26.70 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Майно належить Відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 151500 грн. 00 коп.. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. 24.02.2014 року Овідіопольским районним судом Одеської області було винесено рішення № 509/1466/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції, було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: постановою № б/н від 20.11.2009 року ВДВС Овідіопольського РУЮ (реєстраційний номер обтяження 9308072. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» взаємні права та обов'язки Іпотекодавця та Іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки, що підтверджується копією договора іпотеки та копією витяга про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з-під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. По цих підставах суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування арешту підлягають задоволенню, оскільки Право Іпотекодержателя виникло 08.06.2007 року, а арешт накладено 20.11.2009, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Позовні вимоги стосовно заборони органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" права розпорядження відносно квартири, яка є предметом іпотеки, не підлягають задоволенню, оскільки не вказано перелік дій які мають бути забороненими. Позовні вимоги стосовно стягнення з [PERSON] судових витрат не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не вчиняв жодних дій з обмеження ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" права розпорядження відносно квартири, яка є предметом іпотеки.

Outcome: partial