Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом і просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 09.10.2008 року , укладеного між акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" і [PERSON], звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], переданою в іпотеку [PERSON] для забезпечення вказаного кредитного договору. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 09.10.2008 року між сторонами у справі був укладений кредитний договір №354411/9299/0118-8, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 187560 грн із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21,45% річних. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором між відповідачкою [PERSON] та позивачем був укладений договір іпотеки №354411/9299/118-8і від 09.10.2008 року, згідно якого відповідачка надала позивачу в іпотеку належну їй на праві власності трикімнатну квартиру [ADDRESS], вартістю 312600,00грн, що була погоджена сторонами. У зв»язку з тим, що станом на 13.01.2014 року у відповідача [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов договору виникла заборгованість в розмірі 198744 грн 51 коп, позивач просить захистити його порушене право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У суді представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, що підтверджується розписками, у судове засідання не з»явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Відповідачка [PERSON] у суді позов визнала повністю. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, з»ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 09.10.2008 року між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений кредитний договір №354411/9299/0118-8, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 187560 грн із сплатою відсотків за користування кредитом 21.45% річних з кінцевим терміном повернення 08.10.2018 року (а.с.6-11). В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов»язань за кредитним договором між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений договір іпотеки №354411/9299/0118-8і від 09.10.2008 року, згідно якого відповідачка надала позивачу в іпотеку належну їй на праві власності трикімнатну [ADDRESS], вартістю 312600,00грн, яка була погоджена сторонами при підписанні договору (а.с.12-15). Станом на 13.01.2014 року у відповідача [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов договору виникла заборгованість в розмірі 198744 грн 51 коп, яка складається боргу по кредиту 137340 грн 85 коп., відсотків за користування кредитом - 20371 грн 99 коп та пені за прострочені платежі - 41031 грн 67 коп. 27.07.2011 року та 11.08.2011 року позивач своїми листами в порядку ст..35 Закону України "Про іпотеку" попередив відповідачів про наявність простроченої заборгованості і можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, але станом на час розгляду справи у суді заборгованість залишилися не погашеною. Позивач є єдиним кредитором відповідачки [PERSON], спірне майно не включене до іпотечного пулу, проти іпотекодавця чи іпотекодержателя не порушено справу про банкрутство. За таких обставин суд приходить до висновку, що право позивача є порушеним, у зв*язку з чим таке право підлягає захисту, оскільки відповідно до приписів ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів. Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави у випадках, встановлених договором. Оскільки позивачем в позасудовому порядку були вжиті передбачені законом заходи щодо повернення [PERSON] отриманих кредитних коштів, суд приходить до висновку що позов до [PERSON] в частині звернення стягнення на предмет іпотеки грунтується на вимогах закону, а тому підлягає до задоволення. Разом з тим,

Outcome: approved