Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

В квітні 2014 року ПАТ "Страхова компанія "Країна" звернулося в суд з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.08.2010 року між ПАТ "Страхова компанія "Країна" та [PERSON] було укладено договір (поліс) ВЕ/6473852 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно умов договору страхування [PERSON] зобов'язався у випадку пошкодження застрахованого автомобіля «Дачія», державний номер [NUMBER], виплатити страхове відшкодування потерпілій особі у розмірі фактичної матеріальної шкоди з вирахуванням франшизи. 02.12.2010 року на вулиці 1-го Травня в м. Вінниця за участю автомобіля «Дачія» під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] сталося дорожньо-транспортна пригода. Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.01.2011 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] В результаті ДТП автомобіль «Форд» отримав механічні пошкодження, які згідно звіту № 05/12/10 складають 14202,16грн. На виконання договірних зобов'язань ПАТ "Страхова компанія "Країна" перерахувало кошти потерпілій особі [PERSON] в розмірі 7862,94грн. [PERSON] повідомив страхову компанію про страховий випадок лише на четвертий день, тому позивач отримав право вимагати повернення коштів в порядку регресу. 06.08.2013 року позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою про повернення страхового відшкодування, однак відповіді не отримали. Оскільки вирішити конфлікт у добровільному порядку неможливо, тому ПАТ "Страхова компанія "Країна" змушено було звернутися до суду за захистом своїх прав та просить стягнути з [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.01.2011 року, 02.12.2010 року біля 18 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. 1-го Травня, [PERSON] керуючи автомобілем «Дачіа» д.н. [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху та під час зміни напрямку руху допустив зіткнення з автомобілем «Форд», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], після чого перемістив транспортний засіб. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.1224 та 124 КУпАП та застосованого до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 400 грн., яка набула законної сили (а.с.15). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З довіреності від 06.01.2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за №23, суд вбачає, що [PERSON] для виконання договору доручення уповноважив [PERSON] бути його представником з усіх питань пов'язаних з використанням та експлуатацією в його інтересах, належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 28.08.2008 року, транспортним засобом марки DACIA LOGAN 1.4, 2008 року випуску, тип транспортного засобу: легковий седан-В, шасі (кузов, рама)№ [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 12). Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають недоговірним зобов`язанням в зв`язку з завданням шкоди джерелом підвищеної небезпеки, тому при вирішенні спору суд застосовує норми глав 67, 82 ЦК України, норми Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена постановою суду. Відповідно до вимог ст.ст. 3, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП. Згідно полісу № ВЕ/6473852 від 27.08.2010 р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність [PERSON] та [PERSON], яким належить забезпечений транспортний засіб "DACIA LOGAN № 1.4", д.н. [NUMBER], був застрахований в Публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Країна" на строк до 28.08.2011 р. включно. За даним полісом, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений в сумі 25 000 грн. та франшиза - в розмірі 250,00 грн. (а.с. 9). Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язаний у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З звіту № 05/12/10 від 14.12.2010р. вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD TRANSIT, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження, визначена на підставі акту огляду, становить 14202,15грн. (а.с. 16-18). Виплата страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 7862,94 грн. підтверджується платіжним дорученням № 136 від 18.04.2011 року (а.с.2). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Встановлено судом і те, що 06.08.2013 року позивачем відповідачу направлена заява (претензія) за вих. № 18827 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (а.с. 14) та залишена без задоволення. За правилами Закону України "Про страхування" страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку, страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Також відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України, позивач, який відшкодував шкоду, завдану відповідачем, має право на зворотні вимоги (регрес) до винної особи, якою встановлений відповідач по справі. Тому, позивач має право на зворотні вимоги до відповідача, а також, позивач має право на відшкодування судових витрат, понесених при зверненні до суду. Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснене страхове відшкодування страхувальнику, у зв'язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми завданої ним шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved