Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Представник позивача Комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" звернувся в суд з наведеним позовом до [PERSON] , ТОВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" про стягнення 24 765,40 грн. та 49 490,00 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору, мотивуючи тим, що 16.02.2016 року близько 09 год. 25 хв. на перехресті вулиць Вовчинецька та Івасюка в м. Івано-Франківську відповідачка по справі [PERSON] керуючи автомобілем марки Опель Вектра, державний номерний знак [NUMBER] допустила зіткнення із автомобілем комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр/екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» марки Пежо Боксер д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] рухаючись по вулиці Вовчинецькій зі сторони с. Вовчинці під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Івасюка яке являється регульованим світлофором, вона помітила на світлофорі зелене світло. Не впевнившись у безпеці подальшого руху, [PERSON] продовжила їхати прямо та посеред самого перехрестя допустила зіткнення з автомобілем Пежо Боксер д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вказаного зіткнення автомобіль марки Опель Вектра відкинуло в сторону та він зіткнувся із маршрутним автобусом №32 марки БАЗ «Еталон» д.н.з. [NUMBER] , який стояв на перехресті із вулиці Івасюка, оскільки для транспортних засобів із даної вулиці на світлофорі горіло червоне світло. Свідком всіх цих подій була пасажир автобуса [PERSON] , яка підтвердила те, що карета швидкої медичної допомоги рухалася на червоне світло світлофора, однак на ній горіли проблискові маячки та було увімкнено сигнал попередження. Дані обставини встановлені начальником відділення СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Бакаєм В.В. в постанові про закриття кримінального провадження від 12.07.2016 року. Досудовим слідством встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення ПДР України зі сторони водія [PERSON] . За таких обставин [PERSON] вчинивши ДТП внаслідок порушення нею ПДР України не була притягнута до адміністративної відповідальності. Однак, незважаючи на відсутність понесеного нею адміністративного покарання, вважають, що вина [PERSON] може бути доведена в порядку цивільного процесуального законодавства з метою відшкодування заподіяних збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля Пежо Боксер. А тому просив, визнати [PERSON] винною у вчиненні ДТП, що трапилася 16.02.2016 року на перехресті вулиць Вовчинецька та Івасюка в м. Івано-Франківську. Стягнути з ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в користь комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» заподіяної майнової шкоди в розмірі - 49 490 грн., з [PERSON] заподіяної майнової шкоди в розмірі 24 765,4 грн. та судові витрати. 23.11.2017 [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про стягнення шкоди заподіяної внаслідок ДТП стягнути з Комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр медичної допомоги та медицини катастроф» на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 52 624, 69 грн., 20 000,00 грн. моральної шкоди, 741, 00 грн. витрат по оплаті судового збору та 1500,00 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку(т.2 а.с.2-7). 04.06.2018 року представник "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" подав відзив на позов відповідно до якого повідомив, що дана справа в частині позовних вимог до ТДВ СТДВ «Глобус» не належить до цивільної юрисдикції, оскільки спір в даному випадку повинен проводитись в порядку господарського судочинства, просив провадження у даній справі закрити(а.с.95-101). 04.06.2018 року ухвалою Івано-Франківського міського суду провадження у справі за позовом Комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" до "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 24 765, 40 грн. та 49 490 грн. та витрат по оплаті судового збору - закрито(а.с.113). 04.06.2018 року ухвалою Івано-Франківського міського суду об`єднано в одне провадження цивільну за позовом Комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" до [PERSON] про стягнення 24 765,40 грн. та 49 490,00 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору та цивільну за зустрічним позовом [PERSON] до Комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" про стягнення 52 624,69 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, 20 000,00 грн. моральної шкоди, 741,25 грн. витрат по оплаті судового збору та 1 500,00 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку(т.2 а.с.114). 16.12.2019 року ухвалою Івано-Франківського міського суду залучено до участі в справі за позовом Комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" до [PERSON] про стягнення 24 765,40 грн. та 49 490,00 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору та за зустрічним позовом [PERSON] до Комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" про стягнення 52 624,69 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, 20 000,00 грн. моральної шкоди, 741,25 грн. витрат по оплаті судового збору та 1 500,00 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку, в якості позивача-правонаступника Комунальне некомерційне підприємство "Обласний клінічний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради"(т.2 а.с.87). Представник позивача Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради" в судовому засіданні підтримав заявлені ним позовні вимоги, просив задоволити в повному. Щодо вимог зустрічного позову- просив відмовити. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав зустрічні позовні вимоги, з підстав наведених у зустрічній позовній заяві, у задоволенні первісного позову просив відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 12.07.2016 року ГУ НП в Івано-Франківській області винесено постанову про закриття кримінального провадження відповідно до якої встановлено, що 16.02.2016 року 09.30 год., на перехресті вулиць Вовчинецька та Івасюка в м. Івано-Франківську водій автомобіля марки «Опель Вектра» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] здійснила зіткнення із автомобілем станції швидкої медичної допомоги м. Івано-Франківська марки «Пежо Боксер», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок даного ДТП медичні працівники [PERSON] , [PERSON] , які знаходились в салоні автомобіля отримали тілесні ушкодження. Доказів які б свідчили про наявність в діях [PERSON] ознак складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України в ході досудового розслідування не встановлено, оскільки, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони ст.. 286 КК України являється мінімум середньої тяжкості тілесного ушкодження. Копію даної постанови направлено начальнику управління патрульної поліції м. Івано-Франківська для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності(т.1 а.с.7). 09.08.2017 року Івано-Франківською місцевою прокуратурою винесено постанову якою скасовано постанову начальника відділення СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 12.07.2016 про закриття кримінального провадження № 12016090010000628. Матеріали кримінального провадження направлено начальнику СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області для організації проведення досудового розслідування(т.1 а.с.8). 03.11.2017 року ГУНП в Івано-Франківській області Івано-Франківський відділ поліції винесено постанову, якою встановлено, що згідно висновку експерта № 09/17-4 від 20.04.2016 в даній ДТП водій автомобіля марки «Пежо Боксер», д.н.з. [NUMBER] , повинен був керуватися вимогами п. 3.1 ПДР України. У відповідності із вимогами вказаного пункту ПДР України, у даній ДТП, водій автомобіля марки «Пежо Боксер» д.н.з. [NUMBER] , перед виїздом на рівнозначне перехрестя при увімкненому червоному сигналі світлофора, повинен був переконатися, що інші учасники дорожнього руху, які виїжджали на дане перехрестя на зелений сигнал світлофора надають оперативному транспортному засобу перевагу у подальшому русі. З моменту виникнення небезпеки для руху, причиною настання даної ДТП з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій автомобіля марки «Пежо Боксер», державний номерний знак [NUMBER] вимог п. 3.1 ПДР України. Доказів, які б свідчили про наявність в діях [PERSON] ознак складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України в ході досудового розслідування не встановлено, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено, оскільки обов`язковою ознакою об`активної сторони ст..286 КК Ураїни являється мінімум середньої тяжкості тілесного ушкодження. Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досуді розслідувань № 12016090010000628 від 17.02.2016 закрито у зв`язку з відсутнісю в діянні складу кримінального правопорушення (т.2 а.с.9). Відповідно до ч.5,6 ст. 83 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно полісу №АІ/5735399 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.11.2018 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу OPEL VECTRA, номерний знак [NUMBER] , застрахована в ТОВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус". Ліміт за шкоду майну - 50 000,00 грн., франшиза - 510 грн.(т.1 а.с.124). Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Звітом № 13/17 про оцінку колісного транспортного засобу від 27.03.2017 року встановлено вартість матеріального збитку заподіяного власнику т/з Пежо Боксер, р.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП становить 72 225,4 грн.(т.1 а.с.13-44). Проте, згідно висновку експертного дослідження №09/17-4 від 20.04.2016 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП»: 1(3). При заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля марки OPEL VECTRA, номерний знак [NUMBER] [PERSON] не мала можливості уникнути зіткнення із автомобілем марки «Peugeot Boxer» реєстраційний № [NUMBER] , з моменту виникнення небезпеки для руху. 2.(1). В даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля OPEL VECTRA, номерний знак [NUMBER] [PERSON] повинна була керуватися вимогами п.п. 3.2; 12.3 та 12.4 ПДР України. У відповідності із вимогами вказаних пунктів ПДР України, у дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля марки OPEL VECTRA реєстраційний № [NUMBER] [PERSON] повинна була, із технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги із швидкістю, яка не перевищує 60 км/год, а з моменту об`єктивної можливості виявити на регульованому перехресті автомобіль марки «Peugeot Boxer» реєстраційний № [NUMBER] негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, для забезпечення безперешкодного проїзду транспортного засобу з увімкненими проблисковими маячками. 3.(2). В даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля «Peugeot Boxer» реєстраційний № [NUMBER] ., повинен був керуватися вимогами пункту 3.1 Правил дорожнього руху України. У відповідності із вимогами вказаного пункту ПДР України, у заданій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля марки «Peugeot Boxer» реєстраційний № [NUMBER] , перед виїздом на рівнозначне перехрестя при увімкнутому червоному сигналі світлофора, повинен був переконатися, що інші учасники дорожнього руху, які виїжджали на дане перехрестя на зелений сигнал світлофора, надають оперативному транспортному засобу перевагу в подальшому русі. 4. Невідповідність дій водія автомобіля швидкої медичної допомоги марки «Peugeot Boxer» реєстраційний № [NUMBER] вимогам пункту 3.1 ПДР України, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП. 5. При заданому комплексі вихідних даних, з моменту виникнення небезпеки для руху, причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля марки «Peugeot Boxer» реєстраційний [NUMBER] вимогам пункту 3.1 ПДР України(т.2 а.с.10-14). Отже, даним висновком судового експерта встановлено, що причиною настання ДТП, з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля марки «Peugeot Boxer» реєстраційний [NUMBER] , що належить представнику позивача вимогам пункту 3.1 ПДР України. Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного т/з № 50/06/17, встановлено вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу Опель Вектра р.н. [NUMBER] - 52 624,69 грн.(т.2 а.с.18-39). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3). Таким чином, оскільки в судовому засіданні на підставі матеріалів справи встановлено, що причиною ДТП є невідповідність дій водія автомобіля марки «Peugeot Boxer» реєстраційний [NUMBER] , що належить представнику позивача вимогам пункту 3.1 ПДР України, а тому позовна вимога зустрічного позову в частині стягнення 52 624,69 грн. матеріальної шкоди є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Відповідно у задоволенні позовної вимоги КЗ "Івано-Франківський ОЦЕМДМК про стягнення з [PERSON] - 24 765,40 грн. та 49 490,00 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору - слід відмовити в повному обсязі. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди: Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Визначення моральної шкоди, в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Отже, розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних страждань, заподіяних особі у кожному конкретному випадку. Відповідно до ст. 1167 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної (немайнової) шкоди, причинного зв`язку та вини завдавача. При цьому необхідно враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить та інші обставини. В обгрунтування характеру та обсягу емоційно-вольових переживань [PERSON] котрими мотивується моральна шкода, нею не долучено жодних належних та допустимих доказів, виходячи із засад розумності та справедливості, вимога про стягнення з Комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" на користь позивачки за зустрічним позовом моральної шкоди не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Позивачка за зустрічним позовом просить покласти судові витрати на відповідача за зустрічним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача за зустрічним позовом КЗ "Івано-Франківський ОЦЕМДМК, також слід стягнути на користь позивачки за зустрічним позовом [PERSON] понесені нею судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 741,25 грн. та 1 500 грн.витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що зустрічний позов є частково бгрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. Відповідно позов Комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення в цілому. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 15, 762, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України,

Outcome: approved