Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Представник позивача Українець Т.А. 17.12.2019 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес" про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.07.2017 року на автодорозі Р19 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Між ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та [PERSON] було укладено Договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами його власників, транспортного засобу та багажу, що ним перевозяться №RZ.013216 від 10.02.2017, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер [NUMBER] . До позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 44 637,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням. На адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, однак дана вимога залишилась поза увагою відповідача, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 21.12.2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с.47-48). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с 49). Відповідачу [PERSON] направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.49). Відповідач [PERSON] заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не подавав. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, який заперечував проти задоволення позовних вимог та просив застосувати строк позовної давності терміном 1 рік. Третій особі - Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Юнівес"направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.49). Письмових заперечень до суду подано не було. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.07.2017 року на автодорозі Р19 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 01.08.2017 р. водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню (а.с. 14). Внаслідок дорожньо-транспртної пригоди автомобіль «Хонда», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження, який на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», відповідно до договору Договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами його власників, транспортного засобу та багажу, що ним перевозяться №RZ.013216 від 10.02.2017, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 6,7-13) В подальшому, страхувальник звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 15-17). ПрАТ ««Страхова компанія «ПЗУ Україна» на виконання умов договору № RZ.013216 від 10.02.2017, на підставі рахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA2017072200012/L01/01, страхового акту №UA2017072200012/L01/01 від 14.09.2017року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 44 637,75 грн, яке було перераховано на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №5875 від 18.09.2017 року (а.с.37, 38). ПрАТ ««Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулась до Приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "Юнівес" з заявою відшкодування страхового відшкодування, однак отримало відмову з посиланням на п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (а.с 40). Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату, відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором і страховим актом. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Анатогічне положення міститься в ст. 27 Закону України «Про страхування». Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Оскільки «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відшкодувала потерпілій особі суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, таким чином страховик набув права на звернення з вимогою до особи, яка завдала шкоди, в межах виплаченого страхового відшкодування на підставі ст. 993 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з положеннями ст. ст. 256, 257, 259 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин, початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Право зверненння з заявою про відшкодування витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування Приватного акціонерного товариства "ПЗУ Україна" виникло після сплати коштів [PERSON], а саме, - з 18.09.2017 року. Статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено підстави для подачі регресного позову. Приписами вказаної правової норми встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Тобто зазначена стаття передбачає наявність у страховика права не пред`явлення регресного позову, а не відсутність цього права. Посилання представника відповідача на п.. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" про застосування строків позовної давності в даних правовідносинах суд, вважає безпідставними, оскільки до даних правовідносин застосовується загальний строк позовної давності терміном 3 роки. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved