Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське" (далі - відповідач), з вимогою визнати за позивачем право приватної власності на нежитлове приміщення корівника чотирирядного, загальною площею 1514,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] та нежитлове приміщення телятника однорядного, загальною площею 597,0 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 02.06.2021 між ПАТ "СП "Турбівське" та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №01-06/21 (далі - Договір №01-06/21), за приписами п. 1 якого продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця нежитлове приміщення корівника чотирирядного, що знаходиться в будинку під [ADDRESS] . Загальна площа відчужуваного нежитлового приміщення - 1514,9 кв.м. Крім того, 02.06.2021 між ПАТ "СП "Турбівське" та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №02-06/21 (далі - Договір №02-06/21), за приписами п. 1 якого продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця нежитлове приміщення телятник однорядний, що знаходиться в будинку під [ADDRESS] . Загальна площа відчужуваного нежитлового приміщення - 597,0 кв.м. Натомість, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за договорами №02-06/21 від 02.06.2021 та не здійснив нотаріальне посвідчення цих договорів, як було визначено п. 16, що унеможливлює оформлення позивачем права власності на придбане ним нежитлове приміщення - телятника однорядного, загальною площею 597,0 кв.м. та корівника чотирирядного, загальною площею 1514,9 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] . Зазначені вище неправомірні дії відповідача створюють перешкоди для позивача у реалізації ним права власності на придбані об`єкти нерухомості. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 26.07.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання про визнання позову, просили суд розгляд даної справи проводити за їх відсутності. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 02.06.2021 між Приватним акціонерним товариством «Сільськогосподарське підприємство «Турбівське» та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №01-06/21 (далі - Договір №01-06/21), за приписами п. 1 якого продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця нежитлове приміщення корівника чотирирядного, що знаходиться в будинку під [ADDRESS] . Загальна площа відчужуваного нежитлового приміщення - 1514,9 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять цілих дев`ять десятих) кв.м. Згідно технічного паспорта на виробничий будинок по [ADDRESS] , виготовленого станом на 30.05.2021 фізичною особою-підприємцем [PERSON] , інвентаризаційна справа №Ф-336, нежитлове приміщення - корівник чотирирядний, загальною площею 1514,9 кв.м. включає в себе: корівник 1415,4 кв.м.; підсобне приміщення 30,1 кв.м.; підсобне приміщення 6,4 кв.м.; підсобне приміщення 4,1 кв.м.; підсобне приміщення 22,1 кв.м.; підсобне приміщення 6,5 кв.м.; тамбур 6,1 кв.м.; підсобне приміщення 11,6 кв.м.; тамбур 6,0 кв.м.; підсобне приміщення 6,6 кв.м. Відповідно до характеристики виробничого будинку корівник чотирирядний 1960 року спорудження, основні конструктивні елементи складаються з: фундаменту - бутовий; стіни - блок черепашник; покрівля - шифер; перекриття - дерев`яне; підлога - бетонна. Як вбачається із звіту про оцінку майна, виготовленого ТОВ «ТОСКОР» на підставі Договору №17 за замовленням [PERSON] щодо нежитлового приміщення (корівник чотирирядний), загальною площею 1514,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] оціночна (ринкова) вартість об`єкту оцінки без ПДВ становить 113500,00 грн. (сто тринадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.). Згідно із п. 2 Договору №01-06/21 відчужуване нежитлове приміщення належить приватному акціонерному товариству «Сільськогосподарське підприємство «Турбівське» на підставі переліку майна, переданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області до статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Турбівське» від 06.08.2008 за №11-03/1603. За домовленістю сторін, продаж нежитлового приміщення вчинено за 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, які продавець одержав в повному обсязі від покупця під час підписання даного договору. Фінансових або будь-яких інших претензій з приводу проведеного розрахунку сторони одна до одної не мають (п. 6 Договору №01-06/21). Відповідно до приписів п. 10 Договору №01-06/21 сторона, яка порушила зобов`язання відповідно до даного Договору, повинна усунути ці порушення та відшкодувати іншій стороні завдану такими порушеннями шкоду. За змістом п. 16 Договору №01-06/21 Даний Договір підлягає нотаріальному посвідченню. Сторони домовились про те, що усі витрати, пов`язані із нотаріальним посвідченням цього Договору покладаються на Продавця, який забезпечує все необхідне для нотаріального посвідчення договору. Так, на виконання приписів вказаного Договору №01-06/21 [PERSON] сплатив ПАТ «Турбівське» визначену сторонами вартість нежитлового приміщення - корівника чотирирядного у розмірі 100000,00 грн. (сто тисяч гривень), що підтверджується рахунком-фактурою №25 від 02.06.2021 року, квитанцією №015010005 від 02.06.2021, отримав майно за видатковою накладною №18 від 02.06.2021. Натомість, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за Договором №01-06/21 та не здійснив нотаріальне посвідчення цього договору, як було визначено п. 16, що унеможливлює оформлення позивачем права власності на придбане ним нежитлове приміщення - корівник чотирирядний, загальною площею 1514,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] та змушує звертатися до суду за захистом своїх прав. Крім того, 02.06.2021 між приватним акціонерним товариством «Сільськогосподарське підприємство «Турбівське», як продавцем та [PERSON] , як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №02-06/21 (далі - Договір №02-06/21), за приписами п. 1 якого продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця нежитлове приміщення телятник однорядний, що знаходиться в будинку під [ADDRESS] . Загальна площа відчужуваного нежитлового приміщення - 597,0 (п`ятсот дев`яносто сім) кв.м. Згідно технічного па спорта на виробничий будинок по [ADDRESS] , виготовленого станом на 30.05.2021 фізичною особою-підприємцем [PERSON] , інвентаризаційна справа №Ф-336, нежитлове приміщення - телятник однорядний, загальною площею 597,0 кв.м. включає в себе: тамбур 12,5 кв.м.; телятник 559 кв.м.; підсобне приміщення 9,9 кв.м.; тамбур 4,5 кв.м.; підсобне приміщення 1,8 кв.м.; підсобне приміщення 8,5 кв.м. Відповідно до характеристики виробничого будинку телятник однорядний 1960 року спорудження, основні конструктивні елементи складаються з: фундаменту - бутовий; стін - цегла; покрівлі - шифер; перекриття - дерев`яне; підлоги - бетонна. Як вбачається із звіту про оцінку майна, виготовленого ТОВ «ТОСКОР» на підставі Договору №16 за замовленням [PERSON] щодо нежитлового приміщення (телятник однорядний), загальною площею 597,0 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] оціночна (ринкова) вартість об`єкту оцінки без ПДВ становить 52200,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі двісті гривень 00 коп.). Згідно із п. 2 Договору №02-06/21 відчужуване нежитлове приміщення належить приватному акціонерному товариству «Сільськогосподарське підприємство «Турбівське» на підставі переліку майна, переданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області до статутного фонду відкритого акціонерного товариства «Турбівське» від 06.08.2008 за №11-03/1603. За домовленістю сторін, продаж нежитлового приміщення вчинено за 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, які продавець одержав в повному обсязі від покупця під час підписання даного договору. Фінансових або будь-яких інших претензій з приводу проведеного розрахунку сторони одна до одної не мають (п. 6 Договору №02- 06/21). Відповідно до приписів п. 10 Договору №02-06/21 сторона, яка порушила зобов`язання відповідно до даного Договору, повинна усунути ці порушення та відшкодувати іншій стороні завдану такими порушеннями шкоду. За змістом п. 16 Договору №02-06/21 Даний Договір підлягає нотаріальному посвідченню. Сторони домовились про те, що усі витрати, пов`язані із нотаріальним посвідченням цього Договору покладаються на продавця, який забезпечує все необхідне для нотаріального посвідчення договору. Так, на виконання приписів вказаного Договору №02-06/21 [PERSON] сплатив ПАТ «Турбівське» визначену сторонами вартість нежитлового приміщення - телятника однорядного у розмірі 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень), що підтверджується рахунком-фактурою №26 від 02.06.2021, квитанцією №015010006 від 02.06.2021, отримав майно за видатковою накладною №19 від 02.06.2021. Натомість, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за Договором №02-06/21 та не здійснив нотаріальне посвідчення цього договору, як було визначено п. 16, що унеможливлює оформлення позивачем права власності на придбане ним нежитлове приміщення - телятник однорядний, загальною площею 597,0 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] та змушує звертатися до суду за захистом своїх прав. Зазначені вище неправомірні дії відповідача створюють перешкоди для позивача у реалізації ним права власності на придбані об`єкти нерухомості та є підставою для захисту прав [PERSON] шляхом визнання за ним права власності на корівник чотирирядний, загальною площею 1514,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] та телятник однорядний, загальною площею 597,0 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 15 ЦК України, право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За приписами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 ЦК України). Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. До того ж, приписами ст. 209 ЦК України визначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Власник нерухомого майна має право встановити (скасувати) вимогу нотаріального посвідчення договору (внесення змін до договору), предметом якого є таке майно чи його частина, крім випадків, якщо відповідно до закону такий договір підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на нерухоме майно та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. За бажанням фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. Крім того, змістом ч. 1 ст. 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, ч. 3 цієї ж статті регламентовано, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. За приписами ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Частиною 1 статті 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому, враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Як вбачається із вищевикладених обставин справи між ПAT «Турбівське» та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №01-06/21 від 02.06.2021 та Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №02-06/21 від 02.06.2021. При цьому, за умовами кожного із вказаних договорів відповідач зобов`язався нотаріально посвідчити кожен із договорів, оплативши усі витрати, однак станом на дату подання цієї позовної заяви взятих на себе зобов`язань не виконав у зв`язку із чим, позивач не може оформити право власності на це майно, а тому за позивачем слід визнати право власності на нежитлові будівлі - корівника чотирирядного та телятника однорядного не перейшли правомочності права власності. Таким чином, ПАТ «Турбівське» фактично своєю бездіяльністю порушує та не визнає право власності [PERSON] на придбані ним за Договором №01-06/21 корівник чотирирядний, загальною площею 1514,9 кв.м. та за Договором №02-06/21 телятник однорядний, загальною площею 597,0 кв.м. При цьому, позивач, дотримуючись вимог закону та взятих на себе згідно вказаних договорів зобов`язань сплатив відповідачу визначену сторонами вартість нерухомого майна - нежитлових будівель корівника чотирирядного та телятника однорядного. Відповідач на законних підставах набув вищевказані корівник та телятник в порядку приватизації Турбівського бурякорадгоспу, розраховував на те, що нотаріус за наявними у нього документами здійснить нотаріальне посвідчення договору, але коли звернувся до нотаріуса виявив, що для цього потрібно перереєстровувати своє право власності на майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але цього відповідач вже зробити не може, так як продав таке майно позивачу, отримав за нього кошти та зняв зі свого балансу. Згідно відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях № 18-2/2307 від 23.06.2021, підтверджено придбання попередниками відповідача, купленого позивачем майна на законних підставах та додано підтверджуючі докази. Викладені вище обставини вказують на те, що позивач має право на визнання права власності на придбаний ним телятник та корівник, адже продавець мав право його відчужувати, має право постійного користування земельною ділянкою під ними. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права власності на нежитлові приміщення, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved