Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У червні 2021 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі - АТ "А-Банк") звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 27 лютого 2019 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № Б/Н, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору і надав [PERSON] кредит, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 12 квітня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором №Б/Н від 27 лютого 2019 року у розмірі 25780,52 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 18671,77 грн. та заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 7108,75 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги визнала та зазначила, що з порядком отримання рішення ознайомлена. (а.с. 34). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що позивач 27 лютого 2019 року відкрив відповідачеві [PERSON] рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку", що викладені на банківському сайті, що обов`язкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою (а.с. 6 зворот, 8-12, 13). На цих умовах позивач зобов`язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані [PERSON] згідно з п. 1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Універсальна". При цьому, відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" картрахунки відкриті на невизначений строк, договір укладається терміном на двадцять років, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на той самий строк. Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов`язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 46,80 % річних. Відповідач зобов`язався відповідно до умов надання кредиту за п. 2.1.1.5.5 та 2.1.1.5.6 "Умов та правил надання банківських послуг" погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафта), оплати винагороди банку, що він мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України. Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 2.1.1.12.6.1 та в п. 2.1.1.12.8 "Умов та правил надання банківських послуг" забезпечені пенею та комісією, умови про яку сторонами договору визнано істотними і погоджені у формі приєднання до "Тарифів Банку" згідно з ст.ст. 638, 642 ЦК України. Відповідно до п. 2.1.1.12.10 "Умов та правил надання банківських послуг" банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або в певній банком частки у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 5-6), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступила від умов про повернення суми кредиту в межах ліміту і від строків виконання за договором, чим прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушила взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача 18671 гривні 77 коп. боргу за кредитом і 7108 гривень 75 коп. боргу з процентів. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - є всі підстави для задоволення позову в частині присудження до стягнення на користь позивача з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1135 грн., решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved