Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № DNH4KS20010519 від 09.12.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2544,48 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов кредитного договору та вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.07.2013 року має заборгованість 42475 грн. 34 коп., яка складається з: 2544,48 грн. заборгованість за кредитом; 12923,33 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 24508,70 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1998,83 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 42475 грн. 34 коп. за кредитним договором № DNH4KS20010519 від 09.12.2005 року та судовий збір у розмірі 424,75 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій позов підтримала та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовими відправленнями, але надіслав на адресу суду телеграму, в якій просить суд закрити справу у зв'язку з закінченням строків позовної давності та просить розглядати справу без його участі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 09.12.2005 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до заяви позичальника банк надав відповідачу кредит у розмірі 2544,48 грн. на строк 12 місяців по 11.12.2006 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам (надалі Умови) строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з "3" по "10" число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 242,37 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші втрати згідно Умов. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в ст.ст. 252-255 ЦК України. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Пунктом 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") ("Стандарт") (надалі Умови) ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" збільшено позовну давність до 5 років (а.с. 98). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно п. 5.1 при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно п. 5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від сум изаборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по договору № DNH4KS20010519 від 09.12.2005 року (а.с. 3), що був наданий представником позивача при подачі позовної заяви видно, що остання сплата відповідачем за договором здійснена 25.12.2006 року, після чого жодної сплати на рахунок не надходило і це свідчить про те, що позивачу було відомо про порушення його права, а тому починаючи з 26.12.2006 року перебіг позовної давності відповідно до ст. 264 ЦК України починається заново. Таким чином, тому строк позовної давності сплинув у 2011 році, а представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача лише 18.09.2013 року. Відповідно до другого абзацу п. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), вимоги ЦК України щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Суд не бере до уваги наданий представником позивача в апеляційному суді розрахунок заборгованості по договору (а.с. 76-80), відповідно до якого остання проплата відповідачем була здійснена 30.04.2009 року в сумі 152 грн. на погашення процентів за користування кредитом та 98 грн. на погашння пені, оскільки вказані дані не відповідають розрахунку наданому банком до позовної заяви (а.с. 3), в якому відсутні вказані відомості про погашення заборгованості по кредиту 30.04.2009 року. Також суд не бере до уваги як неналежні докази надані позивачем меморіальні ордери від 30.04.2009 року, оскільки відповідно до п. 1.19-1 закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" меморіальний ордер це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій, а тому не є належно завіреними платіжними документами на підтвердження дати та суми погашення саме відповідачем кредитних платежів, а тому не є належними доказами, що свідчать про переривання перебігу строку позовної давності. Враховуючи, що позивачем подано позов до відповідача про стягнення заборгованості лише 13.09.2013 року і строк позовної давності закінчився, а відповідач просить застосувати позовну давність, то суд відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України приходить до висновку, що у задоволені позову ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно відмовити у повному обсязі у звязку з закінченням строку позовної давності. На підставі ст.ст. 256-261, 264, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed