Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

27 січня 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "Державний ощадний банк України" до [PERSON], в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними №БПКФ_4333 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною системою від 14 лютого 2008 року, розмір якої станом на 18.01.2016р. становить 8132,06 грн. та 1378,00 грн. судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2008р. між банком та відповідачкою було укладено договір №БПКФ_4333 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною системою, а також додатковий договір №1 від 01.09.2011р., згідно умов якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом у сумі 4000,00 грн., строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії картки, яка була передана відповідачу. За користування кредитом відповідач зобов'язувалась сплачувати відсотки у розмірі 23% до 25 числа щомісячно. Також вказує, що повідомленнями від 17.02.2014р., 29.01.2015р. та 19.02.2015р. відповідач була проінформована про існування заборгованості та про необхідність її повернення, однак на даний час не погасила таку. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Надав суду клопотання від 14.03.2016р. про розгляд справи без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 23.02.2016р. та 14.03.2016р., а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 14 лютого 2008 року між ВАТ "Ощадбанк" (нині ПАТ "Державний ощадний банк України") та [PERSON] було укладено договір №БПКФ_4333 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною системою, відповідно до п. 1 якого, банк відкриває клієнту картковий рахунок [NUMBER] в Гривні для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів НБУ, правил МПС та Тарифів за послуги Банку. 01 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору №БПКФ_4333 від 14.02.2008р. згідно умов п. 2 якого, банк відкриває клієнту кредитну лінію з лімітом у сумі 4000,00 грн. Для проведення операцій банк відкриває клієнту рахунок [NUMBER] та рахунок для обліку процентів [NUMBER]. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії банківської платіжної картки. Згідно п. 3 проценти за користування кредитом становлять 23% річних. Як видно із довідки ПАТ "Державний ощадний банк України" №38-02/2057 від 12.03.2016р. термін дії банківської платіжної картки, держатель [PERSON], відповідно до договору № БПКФ_4333 від 14.02.2008р. закінчився 28.02.2013р. Із розрахунку заборгованості за договором №БПКФ_4333 від 14.02.2008р. видно, що станом на 18.01.2016р. сума заборгованості за кредитом становить 8132,06 грн., з яких: сума прострочених платежів по кредиту - 3912,94 грн., сума прострочених платежів по відсотках - 518,81 грн., сума нарахованої пені по основному боргу - 2896,43 грн., сума нарахованої пені по відсотках 500,66 грн., 3% річних від простроченої суми - 303,22 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за цим договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, то суд дійшов до висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Також, враховуючи факт домовленості сторін щодо розміру пені у випадку порушення зобов'язання, суд вважає, що такі вимоги є теж обґрунтованими та підлягають до задоволення. Одночасно,

Outcome: approved