Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди на умовах фінансового лізингу в сумі 23762,39 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.03.2012 року між ЗАТ "Лізинг інформаційних технологій" ( правонаступником якого є ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" ) та [PERSON] було укладено договір №120218040 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме Годинник Royal London Classic Chronograph 1140091-05. Згідно умов договору та Правил отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ, які є невід'ємною частиною цього договору позивачем на підставі акту приймання-передачі майна №120218040 від 06.03.2012 року було передано відповідачу обладнання вартістю 1593 грн. Згідно умов договору відповідач за надане обладнання зобов'язався сплачувати 10 платежів щомісячно по 159,30 грн. Відповідач сплатив лише 839,30 грн. Загальна заборгованість відповідача за договором становить 23762,39 грн., що складається з : 1026,15 грн. компенсації вартості наданого обладнання, 22681,16 грн. плати за прострочення щомісячних платежів та 55,08 грн. компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Посилаючись на вимоги ст.ст. 11,22,509,526,610,611,623 ЦК України просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить позов задовольнити в повному обсязі , розглянути справу без участі представника ПАТ "Лізинг інформаційних технологій". Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідач прострочив виконання зобов'язань за договором від 05.03.2012 року, однак розмір заборгованості, який підлягає стягненню становить 1476,72 грн., оскільки неустойка ( пеня ) може бути стягнута лише у розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня та в межах річного строку позовної давності по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо. Представник відповідача також вважає, що розмір пені підлягає зменшенню згідно вимог ч.3 ст.551 ЦК України, оскільки значно перевищує розмір збитків. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази і оціюючи досліджені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 05.03.2012 року між ЗАТ "Лізинг інформаційних технологій" ( правонаступником якого є ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" згідно протоколу зборів акціонерів № 65 від 16.12.2011 року та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ) та [PERSON] було укладено договір №120218040 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме Годинник Royal London Classic Chronograph 1140091-05. Згідно п. 1.1. зазначеного договору клієнт бере участь в системі LeaseІТ, зокрема, отримує ІТ - обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseІТ, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом фінансування LeaseІТ, а оператор LeaseІТ зобов'язується на підставі заяви клієнта забезпечити передачу ІТ-обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseІТ. Згідно п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ, які є невід'ємною частиною цього договору. За умовами договору відповідач [PERSON] вибрав пакет фінансування LeaseІТ Десятка, відповідно до якого платіж при отриманні обладнання становить 10%, кількість місячних платежів (крім першого)- дев'ять. Розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами. Перехід права власності на майно - після повної сплати вартості обладнання. Відповідно до п. 7.2. Договору у разі прострочення сплати платежів, клієнт сплачує плату за прострочення платежів в порядку та у розмірах, визначених Правилами. Пунктом 14.2 Правил отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ встановлено, що у разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу клієнт сплачує на користь Оператора LeaseІТ плату за прострочення платежу в розмірі п'яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата сплати за договором . Позивач виконав свої зобов'язання за договором щодо надання обладнання відповідачеві, що підтверджується Актом приймання - передачі майна №120218040 від 06.03.2012 року. Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Положенням статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (оренди). Згідно ст. 806 ЦК України, особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг", відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак, в порушення умов договору відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав. З поданих доказів та розрахунків заборгованості за договором, судом встановлено, що станом на день звернення до суду заборгованість за договором у загальному розмірі становить 23762,39 грн., що складається з: 1026,15 грн. компенсації вартості наданого обладнання, 22681,16 грн. плати за прострочення щомісячних платежів та 55,08 грн. компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Розмір заборгованості підтверджується наданою позивачем структурою грошових нарахувань та надходжень №2015081145 від 11.08.2015 року. За таких обставин суд вважає , що в судовому засіданні доведено належними доказами, що між сторонами був укладений договір, умови якого відповідачем порушено, а тому вимоги позивача про стягнення із відповідача компенсації вартості наданого обладнання у розмірі 1026,15 грн. та компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання в розмірі 55,08 грн. ґрунтуються на законі, та підлягають задоволенню. Вирішуючи спір в частині вимог позивача про стягнення з відповідача 22681,16 грн. плати за прострочення щомісячних платежів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість. Положеннями ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності є прямою вимогою закону до договору. Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року передбачено застосування положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки. Враховуючи, що сума плати за прострочення щомісячних платежів, яка нарахована позивачем у розмірі 22681,16 грн., значно перевищує суму заборгованості по компенсації вартості наданого обладнання та понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання, суд, виходячи із положень ст. 551 ЦК України вважає можливим в даному випадку зменшити розмір неустойки до розміру основного боргу за договором, що становить 1081,23 грн. У зв'язку із вищевикладеним та враховуючи положення ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по договору лізингу підлягає стягненню з відповідача у загальному розмірі 2162,46 грн., яка складається із: 1026,15 грн. - компенсації вартості наданого обладнання; 1081,23 грн. - плати за прострочення щомісячних платежів та 55,08 грн. компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial