Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] 31 жовтня 2017 року звернулась до суду з вказаним позовом, у якому зазначала, що відповідач відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 18 квітня 2016 року у справі №519/235/16-ц, зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2400 грн. щомісячно з розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 16 березня 2016 року. Відповідач свої обов`язки по сплаті аліментів не виконував, відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 01 вересня 2017 року розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів склав 41961,29 грн., тому позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь пеню, нараховану на суму заборгованості по виплаті аліментів за період з 16 березня 2016 року по 01 вересня 2017 року, у розмірі 105512,80 грн. 16 листопада 2017 року судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 18 квітня 2016 року видано виконавчий лист №519/235/16-ц від 30 травня 2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2400 грн., щомісячно, починаючи з 16 березня 2016 року до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн. до повноліття [PERSON] та [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с.7,11). Вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у Березанському РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області (а.с.8). Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, складеного в.о.начальника Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області за виконавчим листом №519/235/16-ц від 30 травня 2016 року, за період з 16 березня 2016 року сплата аліментів відповідачем не здійснювалась, станом на 01 вересня 2017 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів склала 41961,29 грн. (а.с.8). Частиною п`ятою статті 124 Конституції України, частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з ч.2 ст.18 ЦПК України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 відсоток за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Оскільки відповідачем сплата аліментів за період з 16 березня 2016 року по 01 вересня 2017 року не здійснювалась, посилання позивача на обов`язок відповідача сплатити пеню за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. За таких обставин суд, відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України, визначає суму стягнення у межах заявлених позивачем вимог, тобто 105512,80 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача (п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України). Так як позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved