Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

1. Виклад позиції позивача та відповідача. 1. До Іллічівського міського суду Одеської області 26.06.2018 року звернувся [PERSON] з позовом до Державного підприємства «Морська адміністрація Чорноморського рибного порту» про скасування наказів, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та заборгованості з виплати заробітної плати у вигляді премії (а.с.1-7 т.1), пізніше уточненому в частині найменування відповідача (а.с.32-33, 65-66 т.2), в якому просить суд: - скасувати накази капітана державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» №3-к від 31.05.2018 року «Про звільнення [PERSON].» та №23 від 22.03.2018 року «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників ДП «СК ІМРП» в частині скорочення посади заступника капітана з адміністративно-фінансових питань і №16 від 02.03.2018 року «Про оголошення догани [PERSON].»; - поновити його на посаді заступника капітана з адміністративно-фінансових питань державного підприємства «Морська адміністрація Чорноморського рибного порту»; - стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.06.2018 року по час прийняття рішення судом про поновлення згідно з щомісячним посадовим окладом заступника капітана з адміністративно-фінансових питань у сумі 17 100 грн. 00 коп.; - стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у вигляді премії з 01.02.2018 року по час прийняття рішення судом рішення про поновлення згідно з щомісячним посадовим окладом заступника капітана з адміністративно-фінансових питань у сумі 17 100 грн. 00 коп.; - допустити негайне виконання рішення суду за вказаним позовом відповідно до ч.2 ст.430 ЦПК України стягнувши всю суму боргу з відповідача на користь позивача. 2. Позов обґрунтований тим, що Наказом №3-к від 31.05.2018 року капітана державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» [PERSON]. заступника капітана з адміністративно-фінансових питань [PERSON] звільнено з посади на підставі п.1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників. Позивач вважає даний наказ незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням процедури звільнення, оскільки прийнятий з порушенням процедури, яка встановлена Колективним договором та Галузевою угодою і відповідно порушує вимоги ст.ст.5, 9 Закону України «Про колективні договори і угоди». Позивач стверджує в позові, що ніяких узгоджень з профкомом (він був до звільнення членом профспілки «ТОВ Іллічівський морський рибний порт» та ДП «Портовик», яка підписала Колективний договір з ДП «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту») у вказаний термін капітаном не здійснювалось, як і не було ніякого економічного обґрунтування Наказу (у тексті Наказу про це не має жодного слова, як і не вказано про заходи щодо забезпечення його зайнятості). 3. Представник відповідача 02.08.2018 року надав до суду відзив на позов (а.с.60-76) т.1), просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи тим, що Галузевою угодою та колективним договором не передбачено форми повідомлення первинної організації профспілки про зміни в організації виробництва і праці, у тому числі реорганізації або перепрофілювання підприємства, скорочення численності працівників; та спільним рішенням профкому та відповідача вирішено дати згоду Адміністрації ДП «СК ІМРП» на звільнення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України. Також, представник відповідача вказує у відзиві щодо обставин прийняття наказу №16 від 02.03.2018 року «Про оголошення догани [PERSON].», що позивач відмовився від надання пояснень про відсутність на роботі економіста [PERSON], тому вказані обставини стали причиною прийняття оскаржуваного наказу. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач пропустив строк на оскарження даного наказу №16 від 02.03.2018 року «Про оголошення догани [PERSON].», тому просить суд відмовити в задоволенні позову в цій частині саме з причин пропуску строку звернення до суду з даною вимогою. 4. Позивач 06.08.2018 року надав до суду відповідь на відзив (а.с.174-180 т.1), просив суд не брати до уваги доводи відповідача, посилаючись на те, що відзив не містить аргументів в приводу порушення відповідачем при його звільненні вимог ст.53 ч.3 Закону України «Про запобігання корупції». 5. Представник відповідача 16.08.2018 року надав до суду заперечення (а.с.210-214 т.1), просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 6. Позивач 27.08.2018 року надав до суду відповідь на заперечення (а.с.226-231 т.1), просить суд не брати до уваги надумані доводи відповідача, задовольнити його позов у повному обсязі. 7. Позивач 21.11.2018 року надав до суду клопотання про долучення розрахунку заборгованості його заробітної плати (а.с.67-69 т.2). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 8. Представник відповідача 23.07.2018 року надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.58 т.1). 9. Позивач 24.10.2018 року надав до суду заяву про виклик свідка (а.с.1-2 т.2) та заяву про забезпечення позову (а.с.6-8 т.2). 10. Позивач 25.10.2018 року надав до суду заяву про залишення без розгляду його заяв про виклик свідка та забезпечення позову (а.с.17 т.2). 11. На виконання ухвали суду про витребування доказів, представник відповідача 09.11.2018 року надав до суду завірені належним чином копії документів (а.с.34-56 т.2). 12. В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, уточнених заявах. 13. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 14. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04.07.2018 року відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.54-56 т.1). 15. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 20.09.2018 року постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (а.с.235-236 т.1). 16. Ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області від 25.10.2018 року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено (а.с.18, 26-27 т.2), залишено без розгляду його заяви про виклик свідка та забезпечення позову від 24.10.2018 року (а.с.19, 28 т.2). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 17. Судом встановлено, що 22.03.2018 року [PERSON] отримав персональне попередження про наступне звільнення за ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.26 т.1). 18. Наказом №3-к від 31.05.2018 року капітана державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» [PERSON]. заступника капітана з адміністративно-фінансових питань [PERSON] звільнено з посади на підставі п.1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників (а.с.14 т.1). 19. Підставою вказаного наказу є Наказ «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників» №23 від 22.03.2018 року того ж капітана державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» (а.с.15-16 т.1). 20. Відповідно до п.1.19 Галузевої угоди між Держрибагентством України, до структури якого відноситься ДП «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» та професійною спілкою працівників рибного господарства України №1768/18-12 від 27.12.2012 року, Державне агентство рибного господарства України доручає керівникам підприємств узгоджувати з первинними профспілковими організаціями рішення про зміни в організації виробництва, скорочення чисельності працівників не пізніше ніж за 3 місяці до намічених дій з їх з економічним обґрунтуванням, а також із запланованими заходами щодо забезпечення зайнятості вивільнених працівників (а.с.11-13 т.1; а.с.77-97 т.2). 21. Пунктом 2.3 Колективного договору трудового колективу та Адміністрації Державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» реєстраційний №187/2 від 22.01.2015 року (з наступними змінами) зазначено, що працедавець зобов`язаний повідомити Профком не пізніше чим за три місяці про намір здійснити зміни у структурі виробництва та формах управління, які ведуть до скорочення працівників, за виключенням обставин, які не залежать від працедавця. При виникненні на підприємстві необхідності скорочення більше 8% працівників (на протязі всього календарного року), рішення про це приймається працедавцем разом з Профкомом після проведення консультації з Державним агентством рибного господарства України (а.с.8-9 т.1; а.с.98-107 т.2). 22. Згідно виписки з протоколу засідання профспілкової організації ТОВ «Іллічівський морський рибний порт» і ДП «Портовик» №37 від 23.04.2018 року вирішено дати адміністрації ДП «СК ІМРП» згоду на звільнення [PERSON] за ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.25 т.1). 23. Відповідно до копії кадрової довідки від 29.03.2018 року, згідно штатного розкладу ДП «СК ІМРП», затвердженого наказом капітана порту від 22.03.2018 року №23 та штатного заміщення ДП «СК ІМРП» на підприємстві відсутні вакантні місця (а.с.27 т.1). 24. Відповідно до копії листа (а.с.32 т.1) та службової записки (а.с.33-36 т.1) вбачається, що [PERSON] звертався до Кабінету міністрів України, капітана порту ДП «СК ІМРП» [PERSON]. про незаконне призначення премій, незаконність прийняття на посаду головного бухгалтера та неналежне виконання службових обов`язків інспектором з кадрів з приводу незаконного прийняття на роботу цього головного бухгалтера. 25. За заявами [PERSON] Держрибагентством України проводиться внутрішній аудит підприємства (а.с.38 т.1). 26. За заявою [PERSON] (а.с.164-165 т.1), Головним управлінням держпраці в Одеській області проведено інспекційне відвідування ДП «СК ІМРП». Відповідно до акту №ОД33/844/АВ від 21.03.2018 року, складеного Головним управлінням держпраці в Одеській області (а.с.138-159 т.1), на ДП «СК ІМРП» виявлено порушення: - ст.21 ЗУ «Про відпустки»; - ч.4 ст.79 КЗпП України. 27. На підставі виявлених порушень, Головним управлінням держпраці в Одеській області капітану порту ДП «СК ІМРП» винесено припис про усунення виявлених порушень (а.с.162-163 т.1). 28. Відповідно до копії наказу капітана державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» №16 від 02.03.2018 року «Про оголошення догани [PERSON].», позивачу оголошено догану, позбавлено премії в період догани (а.с.19-20 т.1). Як вказано в мотивуючій частині наказу, причиною догани є - «… відмова від виконання наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» від 09.02.2018 року №18 «Про надання письмових пояснень» (а.с.117 т.1). 29. Відповідно до доповідної записки інспектора з кадрів від 01.02.2018 року, встановлено відсутність 31.01.2018 року економіста [PERSON] на робочому місці (а.с.108 т.2). 30 Наказом капітана порту ДП «СК ІМРП» №10 від 01.02.2018 року створено комісію для визначення причин відсутності на роботі економіста [PERSON] (а.с.109 т.1). 31. Комісією 02.02.2018 року складено акт №1 про відсутність на роботі [PERSON] (а.с.110 т.1). 32. Згідно повідомлень №№1-4 [PERSON] вказано про необхідність надання письмових пояснень щодо відсутності 18, 23, 25, 26 січня 2018 року на роботі (а.с.111-114 т.1). 33. Комісією 02.02.2018 року складено акт №2 про відмову [PERSON] надавати пояснення (а.с.115 т.1). 34. Комісією 05.02.2018 року складено акт про відсутність на роботі [PERSON] (а.с.116 т.1). 35. Згідно копії заяви вбачається, що [PERSON] та [PERSON] надавали пояснення щодо причин відсутності [PERSON] на території порту у січні 2018 року (а.с.40-42 т.1). 36. Відповідно до копії листа (а.с.119 т.1) вбачається, що [PERSON] надав письмові пояснення щодо причин його відсутності на роботі. 37. Інспектором з кадрів на адресу капітана порту ДП «СК ІМРП» надано пояснювальну записку щодо встановлених причин відсутності на роботі [PERSON] (а.с.120-121 т.1). 38. Листом капітана порту ДП «СК ІМРП» від 01.03.2018 року [PERSON] запропоновано надати письмові пояснення щодо його відсутності на робочому місці, утому числі 18.01.2018 року (а.с.122-123 т.1). 39. Згідно копії заяви [PERSON] від 05.03.2018 року, ним надано капітану порту ДК «СК ІМРП» листки непрацездатності (а.с.124-125 т.1). 40. Комісією 14.02.2018 року складено акт про відмову від виконання [PERSON] наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» від 09.02.2018 року №13 «Про надання письмових пояснень» (а.с.126 т.1). 41. Постановою Іллічівського міського суду від 31.07.2018 року провадження у справі про притягнення [PERSON]. до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.172-2 КУпАП - закрито (а.с.215-220 т.1). 42. Також, судом досліджено копії: - штатного розпису ДП «СК ІМРП» від 01.06.2018 року (а.с.40-41 т.2); - наказу в.о. капітана порту ДП «СК ІМРП» від 24.09.2018 року «Про внесення змін до штатного розпису ДП «СК ІМРП» (а.с.42 т.2); - штатного розпису ДП «СК ІМРП» від 24.09.2018 року (а.с.43-44 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №5-к від 01.06.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.45 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №11-к від 10.07.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.46 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №14-к від 31.07.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.47 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №16-к від 23.08.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.48 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №19-к від 03.09.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.49 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №20-к від 03.09.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.50 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №23-к від 05.09.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.51 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №25-к від 13.09.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.52 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №29-к від 25.09.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.53 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №31-к від 31.07.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.54 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №32-к від 01.10.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.55 т.2); - наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» №35-к від 08.10.2018 року «Про прийняття на роботу [PERSON].» (а.с.56 т.2); - довідки №01-27/121 від 31.05.2018 року про дохід [PERSON] за період з 05.09.2017 року по 31.05.2018 року (а.с.70 т.2); - розрахункові листки за вересень - грудень 2017 року, січень - травень 2018 року (а.с.71-74 т.2). 43. В судовому засіданні встановлено, що керівний орган відповідача - Державне агентство рибного господарства України вніс зміну до назви ДП «СК ІМРП», що підтверджено представником відповідача, який надав до суду копію наказу Держрибагентства України від 06.10.2018 року про затвердження нової назви відповідача: Державне підприємство «Морська адміністрація Чорноморського рибного порту» (а.с.16 т.2). V. Оцінка Суду. 44. Відповідно до статті 43 Конституції України зазначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. 45. Статтею 5-1 КЗпП України забезпечено правовий захист громадян від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. 46. Пунктом 1 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником, або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. 47. Звільнення з підстав, передбачених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України). 48. За частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, власник, або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж самому підприємстві, в установі, організації. 49. Таким чином, при скороченні чисельності або штату вказаною нормою встановлено обов'язок власника підприємства або уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. 50. Обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України, роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явились на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. 51. У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. 52. Згідно наказу капітана державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» №23 від 22.03.2018 року «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення чисельності працівників», затверджено та введено в дію з 01.06.2018 року новий штатний розпис та організаційну структуру ДП «СК ІМРП» (а.с.15-16 т.1). 53. Підставою для прийняття Наказу №23 від 22.03.2018 року, як зазначено в самому наказі, стала: «оптимізація штатів працівників та раціональне використання фінансових ресурсів підприємства та Господарський кодекс України і Статут підприємства». Ніяких інших документів (узгодження з Держирибагентством, з профспілковою організацією, економічні розрахунки економічного обґрунтування скорочення посади заступника капітана з адміністративно-фінансових питань, яку обіймав позивач та інше), як підстава для прийняття цього наказу не зазначається, не надано таких доказів в суді представником відповідача. 54. Інші мотиви, якими керувався відповідач під час прийняття наказу №23 від 22.03.2018 року носять загальний характер, без зазначення конкретних підстав для прийняття наказу, як то: "...раціональне використання фінансових ресурсів підприємства". 55. Таким чином, суд доходить до висновку про те, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами законність виведення з 01.06.2018 року зі штатного розпису апарату управління посади заступника капітана з адміністративно-фінансових питань, що надавало б відповідачу право на застосування п.1 ст.40 КЗпП України, як результат прийняття іншого оскаржуваного наказу №3-к від 31.05.2018 року "Про звільнення [PERSON].". Разом з тим, судом встановлено, що відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивача про наступне вивільнення, але не виконав обов'язок щодо надання пропозицій про всі наявні на підприємстві вакансії, які з'явилися на підприємстві протягом двох місяців і які існували на день звільнення. Так, наказами керівника ДП «СК ІМРП» за період з 01.06.2018 року по 08.10.2018 року було прийнято на роботу понад 12 працівників (а.с.45-56 т.2). Таким чином, враховуючи те, що на наступний день після звільнення [PERSON] (31.05.2018 року), а саме 01.06.2018 року на посаду помічника капітана з розвитку та комерційної роботи прийнято [PERSON] (а.с.45 т.2), та у подальшому на інші посади - інших осіб, суд доходить до висновку, що на підприємстві, на момент звільнення позивача, існували вакансії, тому відповідач не виконав обов'язок, передбачений статтею 49-2 КЗпП України щодо надання пропозиції про всі наявні вакансії, які існували на момент звільнення. 56. Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що право визначати чисельність і штат працівників належить власникові або уповноваженому ним органу і ніхто не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Власник має право на свій розсуд вносити зміни у штатний розпис. Вказане право підприємству надано відповідно до ст.64 ГК України (підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис). 57. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.13 КЗпП України у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці та ін. 58. Відповідно до ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. 59. Положення ст.96 КЗпП України встановлюють, що колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці. 60. Статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» встановлено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. 61. Статтею 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» встановлено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. 62. Відповідно до п.1.19 Галузевої угоди між Держрибагентством України, до структури якого відноситься ДП «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» та професійною спілкою працівників рибного господарства України №1768/18-12 від 27.12.2012 року, встановлено, що Державне агентство рибного господарства України доручає керівникам підприємств узгоджувати з первинними профспілковими організаціями рішення про зміни в організації виробництва, скорочення чисельності працівників не пізніше ніж за 3 місяці до намічених дій з їх з економічним обґрунтуванням, а також із запланованими заходами щодо забезпечення зайнятості вивільнених працівників (а.с.11-13 т.1; а.с.77-97 т.2). 63. Крім того, пунктом 2.3 Колективного договору трудового колективу та Адміністрації Державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» реєстраційний №187/2 від 22.01.2015 року (з наступними змінами) зазначено, що: працедавець зобов`язаний повідомити Профком не пізніше чим за три місяці про намір здійснити зміни у структурі виробництва та формах управління, які ведуть до скорочення працівників, за виключенням обставин, які не залежать від працедавця. При виникненні на підприємстві необхідності скорочення більше 8% працівників (на протязі всього календарного року), рішення про це приймається працедавцем разом з Профкомом після проведення консультації з Державним агентством рибного господарства України (а.с.8-9 т.1; а.с.98-107 т.2). 64. Доказів того, що ДП «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» проводив з Держрибагентством України консультації щодо скорочення чисельності працівників підприємства, відповідач до суду не надав. Натомість, згідно копії відповіді Держрибагентства України №2-11.1-19/2658-18 від 26.04.2018 року вказується про відсутність документів з даного питання (а.с.122 т.1). 65. Крім того, відповідно до Колективного договору рішення про скорочення працівників (більш як одного) повинно бути прийнято керівником не одноособово, а сумісно з профкомом. 66. Також, суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується згода профспілкового комітету ТОВ «Іллічівський морський рибний порт» і ДП «Портовик» щодо звільнення позивача за ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.25 т.1). Однак, згідно форми правового припису ст.43 КЗпП України, чітко сформульовано, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених чинним законодавством про працю, «може бути проведене лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У зв'язку з тим, що роботодавець порушив вимоги закону і проігнорував участь органу профспілки у питаннях скорочення чисельності працівників ДП «СК ІМРП», суд не може вважати обґрунтованою згоду виборного органу первинної профспілкової організації у наданні згоди на розірвання трудового договору. 67. Отже, суд доходить до висновку, що капітан порту ДП «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» в односторонньому порядку прийняв рішення з питань скорочення чисельності працівників на підприємстві. Вказані обставини дають підстави суду сумніватись у законності внесення змін до штатного розпису та скорочення посади, яку обіймав позивач, тому капітан порту ДП «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» не мав правових підстав для звільнення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України. 68. Суд, зауважує, що визнання наказу про звільнення незаконним автоматично тягне за собою поновлення працівника на роботі та обов'язок роботодавця виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу (аналогічного висновку дійшов ВССУ при розгляді справи № 223/30/16-ц від 25.09.2017). 69. Оскільки суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача, то в порядку ст.235 КЗпП України позивач має право на стягнення на свою користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 70. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок) і обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата. 71. Пунктом 5 розділу ІV Порядку передбачено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Згідно довідки №01-27/121 від 31.05.2018 року про дохід [PERSON] за період з 05.09.2017 року по 31.05.2018 року (а.с.70 т.2), заробітна плата [PERSON]: - у квітні за 19 робочих днів склала 17100 грн. - у травні за 21 робочий день склала 17100 грн. Відтак, середньоденна заробітна обчислюється наступним чином 34200 грн./40 дн. = 855 грн. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку). З моменту звільнення [PERSON] з 01.06.2018 року по 22.11.2018 року сплинуло 122 робочих днів (червень -20, липень - 22, серпень - 22, вересень - 20, жовтень - 22, листопад - 16). Таким чином сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 104310 грн. (855 (грн.) (заробітна плата за 1 день) х 122 (кількість днів вимушеного прогулу) . Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню. 72. Разом з тим, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про скасування наказу капітана державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» №16 від 02.03.2018 року «Про оголошення догани [PERSON].» та стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі у вигляді премії з 01.02.2018 року по час прийняття рішення судом рішення про поновлення згідно з щомісячним посадовим окладом заступника капітана з адміністративно-фінансових питань у сумі 17 100 грн. 00 коп., з наступних підстав. 73. У відповідності до частин 2, 3 статті 2 Закону України «Про оплату праці», премія є додатковою заробітною платою. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. 74. Частиною 2 статті 97 КЗпП України, ч.1 ст.15 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. 75. Пунктом 4.7 та 4.9 Колективного договору встановлено, що на підприємстві встановлюється погодинна-преміальна система оплати праці у відповідності до статті 14 Закону України «Про оплату праці». Вводиться Положення про преміювання та надбавки працівників (Додаток 2) норми, які поширюють свою дію на всіх працівників підприємства. 76. Відповідно до пункту 2.2 Положення про преміювання та надбавки працівників ДП «Служба капітана ІМРП», розмір премій і надбавок визначається у залежності від особистого трудового вкладу працівників в загальні результати роботи - це самостійно визначає керівник підприємства (а.с.127-133 т.1). 77. Згідно пункту 2.3 Положення про преміювання та надбавки працівників ДП «Служба капітана ІМРП», преміювання і виплата надбавок працівників здійснюється на підставі наказу капітана ГП «Служба капітана ІМРП» за фактично відпрацьований у звітному періоді час, у відсотковому відношенні, виходячи із суміщення посад; за розширення зони обслуговування або збільшення об'єму робіт; за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника; за роботу в тяжких і шкідливих, а також особливо шкідливих умовах праці; за інтенсивність праці; за керівництво бригадою; за роботу в вечірній час з 18 до 22 години при багатозмінному режимі роботи (дві і більше зміни); за наукову ступінь кандидата, доктора наук і т.і. (а.с.128-129 т.1). 78. Отже, преміювання працівників відбувається не у фіксованому розмірі, цей розмір не є гарантованим і має індивідуальний характер та залежить від багатьох складових і визначається окремо щодо кожної категорії працівників. 79. Таким чином, преміювання по індивідуальним показникам позивача [PERSON] повинно здійснювалось відповідно до результатів його праці, а суд не вправі оцінювати підставність розміру преміювання, оскільки це є прерогативою керівника підприємства. 80. Крім того, судом встановлено, що наказом капітана державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» №16 від 02.03.2018 року «Про оголошення догани [PERSON].», позивачу оголошено догану, позбавлено премії в період догани (а.с.19-20 т.1). Як вказано в мотивуючій частині наказу, причиною догани є - «… відмова від виконання наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» від 09.02.2018 року №18 «Про надання письмових пояснень» (а.с.117 т.1). 81. Зокрема, підставами для застосування зазначеного стягнення, стала доповідна записка інспектора з кадрів від 01.02.2018 року, згідно якої встановлено відсутність 31.01.2018 року економіста [PERSON] на робочому місці (а.с.108 т.2). 82. Відповідно до доповідної записки інспектора з кадрів від 01.02.2018 року, Наказом капітана порту ДП «СК ІМРП» №10 від 01.02.2018 року створено комісію для визначення причин відсутності на роботі економіста [PERSON] (а.с.109 т.1). Комісією 02.02.2018 року складено акт №1 про відсутність на роботі [PERSON] (а.с.110 т.1). Згідно повідомлень №№1-4 [PERSON] вказано про необхідність надання письмових пояснень щодо його відсутності 18, 23, 25, 26 січня 2018 року на роботу (а.с.111-114 т.1). Комісією 02.02.2018 року складено акт №2 про відмову [PERSON] надавати пояснення (а.с.115 т.1). Також, комісією 05.02.2018 року складено акт про відсутність на роботі [PERSON] (а.с.116 т.1). Згідно копії заяви вбачається, що [PERSON] та [PERSON] надавали пояснення щодо причин відсутності [PERSON] на території порту у січні 2018 року (а.с.40-42 т.1). Відповідно до копії листа (а.с.119 т.1) вбачається, що [PERSON] надав письмові пояснення щодо причин його відсутності на роботі. Інспектором з кадрів на адресу капітана порту ДП «СК ІМРП» надано пояснювальну записку щодо встановлених причин відсутності на роботі [PERSON] (а.с.120-121 т.1). Листом капітана порту ДП «СК ІМРП» від 01.03.2018 року [PERSON] запропоновано надати письмові пояснення щодо його відсутності на робочому місці, утому числі 18.01.2018 року (а.с.122-123 т.1). Згідно копії заяви [PERSON] від 05.03.2018 року, ним надано капітану порту ДК «СК ІМРП» листки непрацездатності (а.с.124-125 т.1). Комісією 14.02.2018 року складено акт про відмову від виконання [PERSON] наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» від 09.02.2018 року №13 «Про надання письмових пояснень» (а.с.126 т.1). Постановою Іллічівського міського суду від 31.07.2018 року провадження у справі про притягнення [PERSON]. до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.172-2 КУпАП - закрито (а.с.215-220 т.1). 83. Відповідно до вимог ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. 84. Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Зі змісту ст.147 КЗпП України вбачається, що єдиною підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни. 85. Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Наявність вини є обов'язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Згідно ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. 86. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями) зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. 87. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем, на виконання наказу капітана порту ДП «СК ІМРП» від 09.02.2018 року №18 «Про надання письмових пояснень» (а.с.117 т.1) були надані пояснення з приводу незнаходження [PERSON] на роботі, що підтверджується копіями цих пояснень, досліджених в судовому засіданні. 88. Отже, оспорюваний наказ капітана державного підприємства «Служба капітана Іллічівського морського рибного порту» №16 від 02.03.2018 року «Про оголошення догани [PERSON].» не може вважатись законним та обґрунтованим. 89. Разом з тим, позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду з вимогою про скасування даного наказу. В судовому засіданні позивач вказав, що отримав оскаржуваний наказ відразу ж після його винесення. При цьому, суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду з позовом 26 червня 2018 року, тобто після спливу тримісячного строку на його оскарження. Позивач не просив суд поновити йому строк на звернення до суду з даною вимогою. 90. Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів. Так, у частині першій зазначеної статті передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. 91. Разом з цим за змістом частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права або охоронюваного законом інтересу особи. Тобто правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права, а відтак і обґрунтованості позовних вимог. Таким чином, перш ніж застосовувати позовну давність, необхідно з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтереси не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. 92. Отже, з врахуванням того, що суд дійшов до висновку про порушення охоронюваних законом інтересів позивача, за захистом яких він звернуся до суду з порушенням тримісячного строку, слід відмовити в позові в цій частині з підстав пропуску строку звернення до суду. 93. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 94. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. 95. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. 96. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 97. Виходячи з викладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 98. Також, враховуючи положення статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за один місяць без вирахування податків, зборів та обов'язкових платежів. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 99. Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача у розмірі 1747,90 грн. З цих підстав,

Outcome: partial