Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом, в якому зазначив наступне. На підставі укладеного договору за № 1313 від 19.01.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит на придбання квартири в сумі 68 000 грн. (шістдесят вісім тисяч) грн.00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,2 (п`ятнадцять цілих дві десятих)% річних на строк 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.10.2017 р. Згідно п.п.1.5-1.6.3. кредитного договору відповідач зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 571,43 грн. (п`ятсот сімдесят одна гривня 43 копійки) та сплачувати процента, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено Договір поруки № 1 від 19.10.2007 р. з [PERSON] відповідності до вимог п.п. 1.1,3.1,3.2 Договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором. Позивач, посилаючись на те, що відповідачі станом на 27.02.2017 р. порушили умови кредитного договору і мають прострочену заборгованість, пред`являє вимоги: - до відповідача 1 [PERSON] про стягнення заборгованості, яка станом на 27.02.2017 р. становить суму 33 189,99 (тридцять три тисячі сто вісімдесят дев`ять гривень 99 копійок), що складається : - сума боргу за кредитом - 19 891,06 грн. (дев`ятнадцять тисяча вісімсот дев`яносто одна гривня 06 коп.); - відсотки за користування кредитом з 02.09.2014 р. по 26.02.2017 р. - 7 778,70 ( сім тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 70 (сімдесят) коп.; - інфляційні втрати банку з грудня 2014 р. по січень 2017 р. за прострочення сплати кредиту - 2 848,87 (дві тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 87 (вісімдесят сім) коп.; - інфляційні втрати банку з вересня 2014 р. по січень 2017 за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 1852,75 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дві) грн.75 (сімдесят п`ять) коп.; - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.12.2014 р. по 26.02.2017 р. в розмірі 528,14 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 03.09.2014 р. по 26.02.2017 р. в розмірі 290,47 грн. - до відповідача 2 [PERSON] про стягнення заборгованості яка станом на 27.02.2017 р. становить суму 33 189,99 (тридцять три тисячі сто вісімдесят дев`ять гривень 99 копійок), що складається : - сума боргу за кредитом - 19 891,06 грн. (дев`ятнадцять тисяча вісімсот дев`яносто одна гривня 06 коп.); - відсотки за користування кредитом з 02.09.2014 р. по 26.02.2017 р. - 7 778,70 ( сім тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 70 (сімдесят) коп.; - інфляційні втрати банку з грудня 2014 р. по січень 2017 р. за прострочення сплати кредиту - 2 848,87 (дві тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 87 (вісімдесят сім) коп.; - інфляційні втрати банку з вересня 2014 р. по січень 2017 за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в сумі 1852,75 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дві) грн.75 (сімдесят п`ять) коп.; - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.12.2014 р. по 26.02.2017 р. в розмірі 528,14 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 03.09.2014 р. по 26.02.2017 р. в розмірі 290,47 грн. За викладених обставин, у поданому позові позивач просить суд стягнути з відповідача 1 [PERSON] на користь позивача суму боргу в розмірі 33 189,99 грн. (тридцять три тисячі сто вісімдесят дев`ять гривень 99 копійок), та стягнути з відповідача 2 [PERSON] ( як із солідарного відповідача) на користь позивача суму боргу в розмірі 33 189,99 грн. (тридцять три тисячі сто вісімдесят дев`ять гривень 99 копійок). Позивач також в поданому позові просить стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 1600 ( одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач 1 [PERSON] до початку розгляду справи по суті надав заперечення на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки він укладав договір у 2007 році із Відкритим акціонерним товариством ощадний банк України в особі філії Первомайського відділення ВАТ "Ощадбанк", а позивач в межах данного провадження не надав доказів, що Публічне акціонерне товариство є правонаступником ВАТ "Державний ощадний банк" та має до нього та другого відповідача право вимоги . Також, [PERSON] у запереченні зазначає, що позивач не надав доказів щодо факту укладання між ним та позивачем кредитного договору від 19.10.2007 р., факту видачі йому готівки за вказаним кредитним договором. [PERSON] зазначає, що позивач надав фотокопію кредитного договору, в якій неможливо встановити справжність його підпису. [PERSON] зазначає, що позивач не вимагав від нього дострокового повернення кредиту, він не отримував від банку відповідних вимог, а повідомлення про те, що банк направляв йому таку вимогу повернуто банку за закінченням терміну зберігання і не було йому вручено, а так [PERSON] вважає позовні вимоги передчасними, оскільки не дотримані умови договору. Також, [PERSON] зазначає, що до позову не додано графік платежів, і тому неможливо встановити початок порушення виконання умов договору, а тому і нарахування інфляційних витрат та 3% річних є базпідставним. Також, в запереченні [PERSON] зазначив, що позивач, з моменту початку антитерористичної операції на території України та захоплення м.Первомайськ Луганської обл,. ( що є загальновідомими фактами) - в порушення умов договору не повідомив його про зміну свого місцязнаходження та взагалі протягом двох років, з будь-якого приводу, до нього не звертався, що унеможливило виконання ним зобов"язання по кредитному договору. Також, [PERSON] посилаючись на положення ст.652, ЦК України, зазаначив, що зобов`язання він припинив виконувати в зв`язку із форс мажорними обставинами (АТО) і вказує, що договір вважається припиненим на підставі ст..617 ЦК України. Після надання заперечень з боку відповідача, позивачем надано: - меморіальний ордер від 14 липня 2012 року щодо сплати платником (відповідачем) [PERSON] ссуди у сумі 34 874, 131 грн. - виписку по рахункам [PERSON] . Відповідач1 [PERSON] з`явився в одне судове засіданні, де підтримав свої заперечення, просив позивача надати оригінали документів, стосовно укладання кредитного договору, надання йому готівки. Також [PERSON] повідомив суд, шо мешкає за іншою адресою, ніж та, що зазначена у позові. Надалі [PERSON] декілька разів просив відкладати судові засідання( за хворобою, з інших причин) , після чого за судовими викликами у судові засідання не з`являвся, судова рекомендована поштова кореспонденція, направлена на його адреси ( і за тією, що зазначена у позові і за тією, що [PERSON] повідомив суду) - повернута на адресу суду без вручення, за терміном зберігання, в зв`язку із чим суд повідомляв [PERSON] про судовий розгляд на через оголошення на офіційному веб-портал "Судова влада України". Відповідач 2 [PERSON] був повідомлений належним чином про судовий розгляд даної справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованою поштою, які неодноразово отримував, що підтверджено, корінцями про рекомендоване поштове відправлення із підписами [PERSON] .. Однак [PERSON] до суду не з`являвся , причину неявок суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подавав. А так, у суда є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі письмових матеріалів . Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Предметиом даного судового розгляду є вирішення питання щодо виконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором та виконання відповідачем 2 зобов`язань за договорм поруки. Зазначені правовідносин вільного Кодекау Українию Так, відповідно до положень ст.ст.526,527,530,634,1054 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цивільного законодавства і договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно 553, 554 ЦК України - За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому, згідно ст.ст.12,81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести підстави своїх вимог та заперечень. Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає. Судом встановлено, що відповідач 1 [PERSON] згідно укладеного договору за № 1313 від 19.01.2007 року отримав кредит на придбання квартири в сумі 68 000 грн. (шістдесят вісім тисяч) грн..00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,2 (п`ятнадцять цілих дві десятих)% річних на строк 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 18.10.2017 р./а.с.8-11/. Згідно платіжних документів наданих з боку позивача (а.с. 88-102) - відповідач [PERSON] отримав кошти у сумі 68 000 грн., а 14.07.2012 року - згідно меморіального ордеру - частково сплатив позивачу - Банку - суму 34874, 13 грн. Так, позивачем доведено, що відповідач має перед Банком забов`язання (борг) щодо сплати коштів за кредитним договором. Відповідач 2 [PERSON] на підставі договору поруки №1 від 19.10.2007 р. поручається перед кредитором боржника за виконання ним (боржником) свого обов`язку. Відповідно до вимог вищезазначеного договору - відповідачі зобов`язанні сплачувати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачений цим Договором. При цьому, надаючи оцінку запереченням відповідача [PERSON] , в межах даного судового розгляду - суд зазначає, що [PERSON] в своєму запереченні, зазначаючи про сумніви щодо його підпису у фотокопії наданого позивачем кредитного договору, та зазначаючи про недоведеність з боку позивача про надання йому готівки за вказаним кредитним договором - одночасно зазначає, що за даним кредитним договором не повинні проводитись будь-які нарахування ( в зв`язку із проведенням АТО на території Луганської області ), і що квартира, на придбання якої він отримав кредитні кошти знаходиться в м.Первомайськ Луганської обл., яке зараз є окупованим. ( що доречі спростовує заперечення [PERSON] про те, що позивачем не доведено надання йому готівки) , а також про те, що даний договор є припиненим, в зв`язку із форс мажорними обставинами, що - суд розцінює, як протиріччя у запереченнях відповідача і навпаки, таке підтверджує, що відповідач [PERSON] дійсно отримав кошти за вищевказаним кредитним договором, придбав квартиру, припинив виконувати зобов`язання за вищевказаним кредитним договором і його доводи викладені у заперечення суд вважає формальними з метою уникнення цивільної відповідальності щодо виконання зобов`язань за кредитним договором. До цього ж, суд зазначає, що ствердження [PERSON] про те, що вищевказаний кредитний договір є припиненим - суд вважає необґрунтованим, оскільки вирішення такого питання є предметом судового розгляду, в порядку, передбаченим цивільним законодавством, а наразі таке ствердження відповідача [PERSON] є тільки його припущенням, ніяких доказів щодо таких стверджень з його боку не надано, що не може бути прийнято як доказ з боку відповідача, у розумінні положень ст.81 ч.6 ЦПК України. Суд зазначає, що відповідач також необґрунтовано стверджує, що позивач не повідомляв йому про зміну свого місця знаходження в порушення умов договору, оскільки в межах даного судового розгляду розглядається питання щодо порушення договору відповідачами, а питання щодо порушення умов договору позивачем могло б бути предметом іншого судового розгляду, і це також є особистим ствердженням відповідача [PERSON] , також ніяких доказів щодо таких стверджень з його боку не надано, тобто його припущенням і також не може бути прийнято судом як доказ з боку відповідача, відповідно до ст.81 ч.6 ЦПК України. Також, суд зазначає, що відповідач [PERSON] не дотримався вимог ЦПК щодо надання відзиву на позов, не визначив своєї позиції щодо визнання або невизнання позову та не надав ніяких доказів щодо своїх письмових заперечень, які надав до суду, що передбачено ст..12,81 ЦПК України. А так, вирішуючи позов, суд зазначає, що позивачем доведено заявлені позовні вимоги, а відповідач [PERSON] не довів своїх заперечень та не спростував доказів, наданих позивачем, як і відповідач [PERSON] , в зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню. При тім, задовольняючи позов суд звертає увагу, що стягувати заборгованість за кредитним договором необхідно із відповідачів солідарно , згідно положень ст.543 ЦК України щодо солідарного обов`язку боржників. Також, відповідно до положень стт.141 ЦПК України - суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь позивача витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот ) грн. 00 коп. По справі винести заочне рішення. На підставі викладеного, ст.ст.526-527, 530, 610-612,629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved