Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 25.03.2008 року між ним та ВАТ "Кредитпромбанк", правонаступником якого є відповідач був укладений кредитний договір. За умовами цієї угоди [PERSON] було відкрито не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 196950 грн. зі сплатою відсотків установлених договором. Виконання договору забезпечувалось іпотекою предметом якої виступала земельна ділянка площею 0,0400 га., розташована в [ADDRESS]. 31.03.2017 року позивач повністю виконав свої зобов'язання перед банком по поверненню кредитних коштів, внаслідок чого дія кредитного договору припинилася. Не дивлячись на це, відповідач не бажає вчиняти дії необхідні для скасування іпотеки та знаття заборони з земельної ділянки. В зв'язку з цим, позивач просить визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 25.03.2008 року та скасувати державну реєстрацію іпотеки, що внесена до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису 15269513 та зняти обтяження за номером запису 15269671 у вигляді заборони на нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позові та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що позивач повернув кредитні кошти та інші нарахування по кредитному договору №34/09/08-НВ, однак на теперішній час між сторонам діють інші кредитні угоди по яким сумарний розмір боргу [PERSON] складає понад тринадцять мільйонів гривень. Таким чином, вважає що задоволення позовних вимог призведе до порушень прав банку як кредитора, оскільки унеможливить задоволення його майнових вимог за рахунок даного майна. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що 25.03.2008 року відкрите акціонерне товариство "Кредитпромбанк" уклало з [PERSON] кредитний договір № 34/09/08-НВ. Згідно п. 1.1. позивачу було відкрито не відновлювальну мультивалютну кредитну лінію у національній валюті України в межах загальної суми 196 950, 00 грн., а останній зобов'язався повернути кредитні кошти на умовах та у порядку, що передбачені даним договором не пізніше 24 березня 2023 року. Того ж дня, з метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору № 34/09/08-НВ, між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] було укладено іпотечний договір за яким останній передав банку в іпотеку майнові права на земельну ділянку площею 0,0400 га. кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться по [ADDRESS]. Вказане майно належало іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Виходцевою Л.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 1133. Таким чином, судом встановлено, що на підставі умов кредитного договору між сторонами виникли взаємні зобов'язальні правовідносини і відповідно виконання позивачем своїх обов'язків було забезпечено одним із видів забезпечення виконання зобов'язань - заставою нерухомого майна (іпотекою). Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" (далі Закон), іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону N 898-IV іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Крім цього, статтею 17 зазначеного Закону встановлено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Частиною 1 ст. 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. З довідки виданої [PERSON] вбачається, що кредитний договір № 34/09/08-НВ укладений 25.03.2008 року між позивачем та ПАТ "Кредитпромбанк", право вимоги за яким з 26.06.2013 року було відступлене АТ "Дельта Банк" (новий кредитор) припинив свою дію з 31.03.2017 року у зв'язку з повним виконанням позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за кредитним договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що іпотека позивача припинилася у зв'язку з повним виконанням ним своїх зобов'язань за кредитним договором, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на наявність в [PERSON] заборгованостей перед банком за іншими кредитними договорами, оскільки дані обставини не мають правового значення для вирішення цього спору та не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved