Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Представник ПАТ Комерційний Банк "Приватбанк" 23.10.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25.02.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, та отримано [PERSON] кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем було порушено умови зазначеного договору щодо належного виконання зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 26518,51 грн., у зв'язку з чим позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь ПАТ Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованість у розмірі 26518,51 грн. за кредитним договором №б/н від 25.02.2008 року,а також судові витрати у розмірі 265,19 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома(а.с.113). Відповідач та його представник у судовому засіданні просили в позові відмовити, посилаючись на той факт, що в позовній заяві та додатках до неї немає доказів фактичного отримання кредиту відповідачем, немає доказів, що відповідачу надано кредит зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 22,8 %, не вказаний кінцевий термін повернення кредиту, не надано доказів, що відповідач дійсно ознайомився з умовами кредитування, не надано доказів інформування відповідача про стан його платіжної картки, не зрозумілий розрахунок заборгованості. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2008 року між ПАТ Комерційний Банк "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, який складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг(а.с.10-18). Відповідно до умов договору позичальнику [PERSON] було надано кредит у сумі 500 грн. із базовою процентною ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору у розмірі 1,9 % в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості . Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів щодо будь-якого грошового зобов'язання , передбачених договором більш ніж на 120 днів, боржник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Посилання відповідача на відсутність доказів фактичного отримання кредиту відповідачем, на відсутність доказів надання кредиту із сплатою відсотків за користування ним у розмірі 22,8 %, та на відсутність доказів, що відповідач дійсно ознайомився з умовами кредитування, та був інформований про стан його платіжної картки, а також на незрозумілість розрахунку заборгованості, судом до уваги не приймається та спростовується матеріалами справи, оскільки у заяві позичальника наявний підпис [PERSON],що свідчить про факт укладання договору між сторонами як правочину який тягне за собою настання правових наслідків. До того ж, з розрахунку заборгованості вбачається, що 13.09.2009 року відповідачем були сплачені проценти у розмірі 182,79 грн., що свідчить про факт визнання відповідачем заборгованості. Виходячи з правової позиції ВСУ, у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Таким чином, в порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач належним чином не виконав зобов'язання згідно договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.08.2013 року становила 26518,51 грн., та складається з: - 8703,36 грн. - заборгованість за кредитом; - 9683,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6392,84 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; А також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1238,98 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості - є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved