overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 07.09.1991 року уклала шлюб з відповідачем, у відділі ЗАГС Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 473. Зазначає, що від даного шлюбу в них народилось троє дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з відповідачем сімейне життя не склалось, сімя розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Никипанчук", неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Позивач в судове засідання не з'явилась, хоча подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "Никипанчук", неповнолітніх дітей просить залишити проживати з нею, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу, вказав, що згідний на розірвання шлюбу та згідний, щоб неповнолітні діти проживали з матір'ю. Суд, заслухавши пояснення відповідача, врахувавши заяву позивача, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 вересня 1991 року сторони уклали шлюб у відділі ЗАГС Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 473 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін є троє дітей, двоє з яких неповнолітніми, зокрема: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей слід залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "Никипанчук", судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст.\~104,\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

20.08.2015 року Маловисківським районним судом ухвалено рішення, яким позов [PERSON] задоволенно частково. Стягнуто з Державного підприємтсва "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь [PERSON] 13 000 грн. грошового відшкодування моральної шкоди. Однак, судом під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не було вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Частиною 1 Статтею 5 Закону України " Про судовий збір" визначено коло осіб, які від сплати судового збору звільняються, в тому числі і позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача - Державного підприємства " Східний гірничо-збагачувальний комбінат" судові витрати пов"язані з розглядом даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~\~ 07.12.2015 року Маловисківським районним судом ухвалено рішення, яким позов [PERSON] задоволенно. Стягнуто на користь [PERSON] з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 15 000 грошового відшкодування моральної шкоди. Однак, судом під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 220 ЦПК України,\~ суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не було вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3\~ ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 2 частиною 1 статті 5 Закону України " Про судовий збір" визначено коло осіб, які від сплати судового збору звільняються, в тому числі і позивачі за подання позовів у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача - Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" судові витрати, пов"язані з розглядом даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Евінг Альянс" про стягнення боргу за договором позики, в обгрунтування позову зазначає, що надав відповідачу грошові кошти у сумі 495 000 грн., які останній зобов'язався повернути до 27.08.2015 року, що чітко обумовлено в договорі позики від 18.08.2015 року, але станом на 31.08.2015 року кошти не повернуто, що і змусило позивача звернутися до суду з даним позовом за захистом свого майнового права. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та попросив суд задовольнити їх. Представник відповідача ТзОВ "Евінг Альянс" - Марченко Ю.А. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечив, щодо їх задоволення, так як коштів у підприємства на даний час немає, а тому виконати договірні зобов'язання підприємство не може. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики від 18.08.2015 року, згідно якого [PERSON] (позивач) надав у позику 495 000 грн., а відповідач зобов'язався, згідно договору позики повернути вказані кошти до 27.08.2015 року. Факт того, що дані кошти зайшли на підприємство підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру №2 від 18.08.2015 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню, так як між сторонами дійсно було укладено договір позики, згідно якого позивач всі умови договору виконав, а відповідач ухиляється від добровільного повернення боргу, про що не заперечив в судовому засіданні його представник, тим самим підтверджуючи факт ухилення від виконання взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Евінг Альянс" судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" судові витрати, сплачені по справі №676/2969/19, провадження номер 2/676/1491/19. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 червня 2019 року по цивільній справі за №676/2969/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» Крючкова Сергія Сергійовича до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] , картка платника податків номер: [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Код ЄДРПОУ 00032129, в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощаднбанк» КОД ЄДРПОУ 09322277 ( 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27 ) суму кредитної заборгованості у розмірі 36 773 грн. 65 коп. Однак при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати, а саме, про стягнення судового збору в розмірі 1921 гривень 00 коп., сплаченого позивачем при подачі позову (меморіальний ордер № 7945470011 (#267945470011 0410009 від 05.03.2019 року Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»). Враховуючи , що судом при ухваленні рішення по справі 676/2969/19, провадження номер 2/676/1491/19 не було вирішено питання про стягнення судових витрат, а саме судового збору, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" судовий збір в розмірі 1921 гривень 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Посилається на те, що між сторонами 17 травня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 244. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає про те, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, проживають окремо один від одного. Вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, не відповідає інтересам сторін. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до поданої до суду заяви, розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до поданої до суду заяви, розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 17 травня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 244, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 17 травня 2014 року). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 14 вересня 2016 року). Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню. Суд зазначає про вибір прізвища після розірвання шлюбу позивачем, яка просила її прізвище залишити без змін "[PERSON]". Судові витрати суд вважає за необхідне залишити за позивачем у зв'язку з відповідним клопотанням останньої. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 21.08.2015 року у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 2329. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та побутові проблеми, вони втратили взаєморозуміння. Між ними часто виникали конфлікти, вони віддалились один від одного, не знаходять спільної мови та два місяці тому припинили подружні відносини і сумісне проживання. Оскільки сторони спільного господарства не ведуть, у кожного з них окреме життя та плани на майбутнє, шлюб фактично розпався, тому позивач прийшов до переконання про необхідність розірвання шлюбу. [PERSON] зазначає, що з примиренням та відновленням сімейних відносин він категорично не згоден, подальше фактичне збереженням шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити та залишити за ним судові витрати. Відповідач позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Також просила відновити їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 16.03.2016 року, судом встановлено, що 21.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2329. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - "[PERSON]" (а.с. 5). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом трьох останніх місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд відновлює їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

26 квітня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва було винесено рішення про задоволення позову ПАТ "РОДОВІД БАНК" до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" заборгованість за Кредитним договором № 37.3/АА-087.07.2 від 22 серпня 2007 року, яка становить: 34 520 (тридцять чотири тисячі п'ятсот двадцять) доларів США 15 центів та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "РОДОВІД БАНК" судові витрати у розмірі 2761 грн. 61 коп. Заявник 02.06.2015 року звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. В заяві про перегляд [PERSON] вказано адресу проживання: [ADDRESS]. В аргументацію своїх вимог заявник вказав про те, що про вказане судове рішення йому нічого не відомо, належним чином він повідомлений не був. Судових повісток про призначення справи не отримував. Про рішення дізнався 21.05.2015 р. За вказаною адресою заявника направлялися судові повістки, які повернулися за закінченням терміну зберігання (а/с 78, б/н). Заявник тричі в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань з даного приводу, у тому числі про розгляд справи за його відсутністю не подавав. Таким чином, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування заяви про поновлення строку та перегляду заочного рішення, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про те, що дана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Статтею 229 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, докази про це. Як вбачається із матеріалів справи, Відповідачу направлялася копія позовної заяви з додатками, які він отримав, про що свідчить особистий підпис [PERSON] на зворотному поштовому повідомленні (а.с.45). Крім того, адреса Відповідача підтверджена довідкою адресного бюро м. Києва (а/с 46). Також Відповідач особисто отримав копію судового рішення (а.с.56) Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

17 грудня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про виселення. За подання позовної заяви немайнового характеру позивач сплатив судовий збір у сумі 1218,00 грн. (а.с.23) Також позивач сплатив судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів у сумі 609,00 грн. (а.с. 1). 08 квітня 2016 року до Дружківського міського суду надійшла уточнена позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про передачу предмета іпотеки в управління іпотекодержателя. Позивач заявив додаткову немайнову вимогу про вивільнення житлового будинку та не доплатив судовий збір за неї. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 23 червня 2016 року частково задоволений позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про передачу предмету іпотеки в управління іпотекодержателя. Передано в управління публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" предмет іпотеки квартиру №5 (пять), розташовану в м. Дружківка Донецької області, по вулиці Космонавтів, будинок №3 (три), на період до її реалізації або повного виконання умов кредитного договору № KTD0GK00000003 від 31 січня 2007 року. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати у сумі 609 (шістсот дев'ять) грн.. 00 коп. В задоволенні позовних вимог про вивільнення житлового будинку відмовлено. Ухвалою судді Апеляційного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: … 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони, представник заінтересованої особи не зявилися, про час та місце розгляду питання сповіщені належним чином. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір в 1 розмірі мінімальної заробітної плати. Тобто, позивач при уточненні позовних вимог не доплатив судовий збір у сумі 1218,00 грн. за другу позовну вимогу немайнового характеру. Але в рішенні суду від 23 червня 2016 року не вирішено питання про стягнення з позивача недоплаченої суми судового збору на користь держави, а тому це питання повинно бути вирішено у додатковому рішенні суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися. В подальшому позивач змінила свої позовні вимоги та пояснила, що у шлюбі з відповідачем у неї народилось двоє дітей: дочка [PERSON], 2001 року та [PERSON],1996 року народження, який є повнолітнім. Діти проживають із позивачем. Син [PERSON] навчається на ІV курсі Кременецького педагогічного коледжу, денна форма навчання за спеціальністю "Технологічна освіта". До досягеення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. Вартість навчання згідно договору про надання освітніх послуг складає 4250 грн. за рік. За навчання сина на І-ІІ курсах позивачем сплачено 8500 грн. У зв'язку із навчанням сина , позивач просить суд стягнути із відповідача аліменти на сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення ним 23 років. Відповідач подав до суду заяву, у якій просить слухати справу у його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є сторни по справі. Згідно свідоцтва про зміну імені від 09.10.2012 року, [PERSON] змінив прізвище на "[PERSON]". Згідно договору про підготовку фахівця з спеціальною освітою від 30.08.2011 року № 11510, [PERSON] навчається в Кременецькому педагогічному коледжі на денній формі навчання за спеціальністю "Технологічна освіта". Судом встановленого, що [PERSON] навчається на ІV курсі Кременецького педагогічного коледжу, денна форма навчання за спеціальністю "Технологічна освіта"і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved