Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить поділити спільне майно подружжя, а саме: залишити у власності відповідача: телевізор "LG", 1/2 частину квартири [ADDRESS] та 1/2 квартири [ADDRESS]; виділити їй у власність: телевізор "SONY" та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та 1/2 квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 липня 1990 року уклала шлюб з відповідачем. Під час перебування в шлюбі придбали речі, а саме: телевізори "LG" та "SONY"; [ADDRESS] та [ADDRESS] які зареєстровані за відповідачем. Підстав для відходу від рівності часток немає. Дійти домовленості щодо поділу майна в добровільному порядку не можемо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить задоволити. Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову не заперечив, однак просив врахувати, що відповідач передав в іпотеку банку [ADDRESS] та [ADDRESS] згідно з договором іпотеки. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що з 14 липня 1990 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до положень ч.1 ст. 368, ч.1 ст.369, ч.1 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України). Частина 1 ст.69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно ж до ч.1 та 2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З матеріалів справи вбачається та сторонами визнано, що сторонами за час шлюбу набуто таке майно: телевізори "LG" та "SONY"; [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичниї осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, виходячи з рівності часток, відсутністю обставин, які б давали підстави для збільшення чи зменшення розміру часток, враховуючи що співвласників майна є двоє, суд вважає можливим задоволити вимоги позивача та поділити спільне майно подружжя в рівних частках. Так, слід залишити у власності відповідача: телевізор "LG", 1/2 частину квартири [ADDRESS] та 1/2 квартири [ADDRESS], а позивачу виділити їй у власність: телевізор "SONY" та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та 1/2 квартири [ADDRESS]. Крім цього, суд враховує, іпотечний договір № 800004528 ІІ від 27 червня 2008 року, укладеного між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON], згідно з яким, останній, як іпотекодавець, передав [ADDRESS] і [ADDRESS] в іпотеку ЗАТ «Альфа Банк», як іпотекодержателю, у забезпечення виконання зобовяз*ання за Основним договором (кредитним договором №800004528 від 27 червня 2008 р. Так, у відповідності до положень п.4.4.6. цього іпотечного договору, на іпотекодавця покладено обов*язок без попередньої згоди іпотекодержателя жодним чином не відчужувати, не обтяжувати та не передавати предмет іпотеки третім особам. Рішення суду про поділ майна подружжя не є відчуженням, обтяженням чи передачею предмету іпотеки третім особам. Відтак ні укладеним договором іпотеки, ні чинним законодавстом не передбачено перешкод в ухваленні рішення про поділ майна подружжя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з наведеним, з відповідача на користь позивача позивача слід стягнути 1050 грн. судового збору.

Outcome: approved