Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначає, що 12.09.2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Зазначив, що відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Вказує, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову. Зазначаючи про те, що відповідач порушила умови договору по поверненню коштів та ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з неї заборгованість за кредитом станом на 14.11.2013 року на суму 21019,06 грн., яка складається: 2450 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом; 10056 грн. 34 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7035 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 977 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Представник позивача подав заяву, в якій вказує, що до позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", які стосуються стягнення заборгованості, слід застосувати загальну позовну давність і відмовити у стягненні відсотків за період, що не входить у трирічний строк з моменту подачі позовної заяви з відповідної вимоги. Зазначає, що на підставі ст. 258 ЦК України, до позовних вимог, які стосуються стягнення неустойки, слід застосувати спеціальну позовну давність. В судовому засіданні представник ввідповідача свою заяву підтримав у повному обсязі. Просив у задоволенні позову відмовити. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до заяви [PERSON] на отримання кредиту, яку сторони визнали як угоду, вбачається, що 12 вересня 2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі кредитного ліміту 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік, з щомісячною комісією в розмірі 3,5%. З зазначеної заяви встановлено, що [PERSON] була ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами банку та згідна, що її заява разом з зазначеними умовами, правилами та тарифами банку складає договір між нею та позивачем. (а.с.7) Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Згідно із п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Згідно із п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 5 Правил користування платіжною карткою, за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів у році (п.5.5) і за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель сплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначається тарифами (п.5.5.1). (а.с.8-11) З розрахунку заборгованості за договором № б/н між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] встановлено, що станом на 14 листопада 2013 року загальна сума боргу за даним договором становила 21019,05 грн., яка складається: 2450 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом; 10056 грн. 34 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7035 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 977 грн. 09 коп. - штраф (процентна складова). (а.с.4-6) З виписки по рахунку за договором про надання кредиту з [PERSON] вбачається, що вона заборгованість за кредитом перед позивачем погашала, однак кошти вносились не систематично та не в повному обсязі. Останнє погашення відбулось 27.09.2009 року в сумі 500 грн. (а.с.13-16) Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі кредитного ліміту 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць. З заяви [PERSON] вбачається, що вона була ознайомлена та згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку та згідна, що її заява разом з зазначеними умовами, правилами та тарифами банку складає договір між нею та позивачем. Даний договір відповідає вимогам ст. 634 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки договором про надання кредиту було передбачено повернення коштів щомісячними платежами в розмірі 2% на місяць на залишок заборгованості, [PERSON] дані умови порушила, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України з неї слід стягнути заборгованість по кредиту. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Договором про надання кредиту визначено, що [PERSON] отримала кредит зі сплатою 2 відсотків в місяць на суму непростроченої заборгованості за кредитом і оскільки борг по процентах станом на 14.11.2013 року становив 10056 грн. 34 коп. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити, як задовольнити і вимогу про стягнення заборгованості по комісії - 7035 грн. 00 коп., яка передбачена тарифами і умовами обслуговування кредитних карток. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався, останнє погашенняборгу згідно поданого розрахунку відбулось 27.09.2009 року Відповідно до п. 5 Правил користування платіжною карткою, за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів у році (п.5.5) і за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель сплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначається тарифами (п.5.5.1). Оскільки відповідач несвоєчасно виконував боргові зобов'язання, то в позивача на підставі п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою виникло право нарахування йому відсотків за підвищеною процентною ставкою або додаткової комісії у розмірах визначених тарифами. При укладені договору № б/н від 12 вересня 2007 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів [PERSON] зобов'язалася сплатити на користь банку штраф 500 грн. в фіксованій частині та в розмірі 5% від ціни позову. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Оскільки [PERSON] зобов'язання перед банком порушила, то відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виникло право на стягнення з неї штрафу. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифами банку, позичальник зобов'язаний надити банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком, в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Зазначене свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше, до початку місяця закінчення строку дії, не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, в тому числі і щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Отже, строк дії кредитного договору пролонговувався з кожним роком. За вказаних обставин посилання представника відповідача на те, що до вказаних позовних вимог слід застосувати спеціальну та загальну позовну давність не заслуговують на увагу. При цьому, суд враховує, що відповідачем не надано доказів того, що нею було проінформовано банк про припинення дії договору. На підставі ст. 549, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved