Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальний збиток у вигляді втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 27 832,59 гривень, оплату послуг експерта автотоварознавця в сумі 400 грн., а всього стягнути 28 232,59 гривень; стягнути із ПАТ «СК «СКАЙД» на його користь не сплачене страхове відшкодування в розмірі 26 900,18 гривень, вартість послуг експерта автотоварознавця в сумі 400 гри., а всього стягнути 27300,18 гривень, а також стягнути із відповідачів пропорційно задоволеним вимогам судові витрати по справі, що складаються із оплатою правової допомоги адвокату в розмірі 4000 гривень, та судового збору в розмірі 556 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 14.12.2015 року, близько 08-00 год., у м. Дніпропетровську сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів "ВАЗ", д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля "Нісан Мурано" д.н.з [NUMBER], який - належить позивачу на праві приватної власності, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Вартісне значення матеріально збитку, заподіяного позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля складає 59 369 грн., що підтверджується Звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 57/12/15 від 17.12.2015 року, який був замовлений за рахунок останнього. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ страховою компанією «СКАЙД» згідно полісу АІ/7742812. 19.02.2016 року направив до вказаної страхової компанії з цінним листом із описом у вкладення заяву на виплату страхового відшкодування, яка 23.02.2016 року була отримана страховою компанією. Проте на дату подання позову ПАТ «СК «СКАЙД» жодного рішення про виплату страхового відшкодування не прийняла, відшкодування позивачу не сплатила. Позивач та його представник у судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так судом встановлено, що 14 грудня 2015 року о 08 год. 03 хв. в м. Дніпропетровську по вул. Комсомольській рухався автомобіль ВАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який на перехресті з вул. К. Лібкнехта перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем «Нісан» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортні засоби, тілесних пошкоджень ніхто не отримав (а.с. 6). Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Нісан Мурано» д.н. з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 5). Зі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 57/12/15 від 17.12.2015 року вбачається, що вартісне значення матеріально збитку, заподіяного позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля складає 59 369 грн. Зазначена сума складається із вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ в розмірі 31536,65 гривень та втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 27 832, 59 грн. (а.с. 10-16). Незалежна авто товарознавча експертиза була проведена за власні кошти [PERSON], на яку було витрачено власні кошти у розмірі 800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 571215 від 17.12.2015 року (а.с. 17). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-21093 3210», д.н.з. [NUMBER] застрахована полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 7742812 в страховій компанії ПАТ «СК «Скайд» (а.с. 7). Фактична вартість відновлювальних робіт автомобіля Нісан Мурано д/н [NUMBER] склала 26 900, 18 гривень, що підтверджується доданими до позову копіями квитанцій (а.с. 18-22). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] направив на адресу ПАТ СК «СКАЙД» заяву про відшкодування матеріального збитку з копіями відповідних документів (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать водії. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яке на відповідних правових підставах володіє транспортним засобом або іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого складає підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 вказаної статті ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, яка пов'язана з використанням, зберіганням та утриманням транспортних засобів та ін., що складає підвищену небезпеку для осіб, які здійснюють цю діяльність та інших осіб. Ст. 1887 ч.2 ЦК України передбачає, що шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Дане положення також передбачено ч.2 п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 6 від 27.03.1992 р. Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди. Враховуючи наведене, та те, що неправомірними діями відповідача [PERSON] завдано матеріальної шкоди позивачу, а саме внаслідок дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено його автомобіль, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення матеріального збитку у вигляді втрати товарної вартості автомобіля підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з ПАТ СК «СКАЙД» не сплачене страхове відшкодування судом зазначається наступне. Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про його здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно зі ст. ст. 2, 4, 8, ч. 1, 16 ст. 9, ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" страховиками визнаються фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно з Законом України "Про господарські товариства" з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування), а також з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Статтею 29 Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Як вбачається з матеріалів справи 23.02.2016 року страховою компанією «СКАЙД» було отримано копію заяви [PERSON] про відшкодування матеріального збитку(а.с. 9). Проте, жодної відповіді позивачем отримано не було, а матеріальні збитки в свою чергу не відшкодовано. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] за власний рахунок провів відновлювальні роботи, що підтверджується копіями відповідних квитанцій. З урахуванню викладеного, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Незалежна авто товарознавча експертиза була проведена за власні кошти [PERSON], на яку було витрачено кошти у розмірі 800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 571215 від 17.12.2015 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 34.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). За таких обставин , суд вважає, що понесені витрати позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 800 грн. підлягають пропорційному стягненню з відповідачів. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачів судових витрат на надання правової допомоги в розмірі 4000 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,42,56 ЦПК). Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу віднесені до судових витрат, які пов'язані з розглядом справи. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Стаття 88 ЦПК України регулює розподіл судових витрат між сторонами та визначає, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що правову допомогу позивачу при підготовці справи до розгляду надавав адвокат [PERSON] за Договором про надання правової допомоги № 09/09/16-1 від 09.09.2016 року (а.с. 23). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі / наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у визначені судом дати судових засідань представник позивач направляв заяви про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує, тобто не брав особистої участі в судовому засіданні, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають часткову задоволенню, із стягнення витрат у розмірі 2 350 грн. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial