Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 31.03.2009 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір без номера, за яким вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" складає між нею та банком договір і підтвердила це підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до заяви. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач [PERSON] станом на 30.11.2014 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 18271,81 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 5901,24 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8382,25 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом - 3988,32 грн., штрафу за п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 383,81 грн. Банк, посилаючись на статті 526, 527, 1050, 1054 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 8559,91 грн. і судові витрати 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, була належно повідомлена відповідно до вимог ст. 74 ч.5 ЦПК України про час та місце розгляду справи. Справа розглядалась у відсутності сторін відповідно до вимог статті 197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Справа, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, розглянута з винесенням заочного рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Як встановлено, 31 березня 2009 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір без номера, за яким вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб. Відповідач станом на 30.11.2014 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 18271,81 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 5901,24 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8382,25 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом - 3988,32 грн., штрафу за п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 383,81 грн. Під час розгляду справи в суді встановлено, що існує рішення Віньковецького районного суду, ухвалене 04 листопада 2011 року, відповідно до якого з позивачки на користь банку стягнута заборгованість за цим же договором у сумі 10595,71 грн. та судовий збір 105,96 грн. Виходячи з тієї обставини, що договір не розірвано сторонами на час розгляду справи визначену судовим рішенням 04 листопада 2011 року суму коштів слід відняти від загальної суми, нарахованої на 30.11.2014 рік (18271,81 - 10595,71). Різниця, яка становить 7676,10 грн. плюс штраф 500 грн. та 383,81 грн., і є заборгованістю відповідачки перед банком. Вона дорівнює - 8559,91 грн. Таким чином, позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 30.03.2009 року б/н між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачкою підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 526, 527, 536, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved