Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" в інтересах держави звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість по сплаті щоквартальних платежів у розмірі 4761,00 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2009 року між Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", Державною спеціалізованою фінансовою установою "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та [PERSON] було укладено Кредитний Договір № 10/04, за умовами якого Спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву"надає [PERSON] прямий (цільовий) адресний кредит в сумі 580873,00 грн. строком повернення на 80 кварталів з дати укладення кредитного договору на будівництво житла, відповідно до розрахунку суми зобов'язань за кредитом щоквартальний платіж Позичальника становить 4761,00 грн. Заборгованість по сплаті кредитних внесків Позичальника за період з 30.06.2010 року по 01 липня 2010 р. становить 4761,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. У судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечував, надавши заперечення проти позову в якому зазначив, що 19.08.2009 р. ним був підписаний Кредитний Договір №10/04 згідно якого Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", було надано кредит в сумі 380873,00 грн. на будівництво житла за адресою [ADDRESS], проте забудовник ТОВ "Укржитлокомплекс" не побудував будинок за вищезазначеною адресою, пояснивши, що відповідно до постанови №1231 від 30.11.2011 р. Кабінету Міністрів України відповідача було визнано постраждалим та 22.10.2013 р. [PERSON] було подано заяву про зупинення зобов'язань за кредитом, після чого 12.11.2013 року Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" прийняв рішення №152 про зупинення виконання зобов'язання [PERSON] щодо погашення кредиту до моменту стягнення всієї суми коштів із забудовника ТОВ "Укржитлокомплекс" у зв'язку з тим, що вся сума кредиту та власні внески відповідача були перераховані забудовнику, який станом на 22.12.2014 не повернув їх. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 серпня 2009 року між Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", Державною спеціалізованою фінансовою установою "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10/04, за умовами якого Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", надає [PERSON] прямий (цільовий) адресний кредит в сумі 380873,00 грн. строком повернення на 80 кварталів з дати укладення кредитного договору на будівництво житла (а.с. 5-9). Відповідно п. 1.2 Кредитного Договору кредит за цим Договором надається на будівництво житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 94,70 квадратних метрів, згідно з Договором про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 07 серпня 2009 року №87 укладеним між Позичальником та ТОВ "Укржитлокомплекс" та на страхування фінансових ризиків у період будівництва житла згідно з договором добровільного страхування фінансових ризиків від 19 серпня 2009 року №1011/171/2003, укладеним між позичальником та ЗАТ "СК "Україна" (Додаток №1) (а.с. 9). Відповідно до Додатку №2 Розрахунку суми зобов'язань за кредитом, розміру щоквартального платежу та суми відсотків за користування ним, щоквартальний платіж Позичальника становить 4761,00 грн. (а.с. 10). 07 серпня 2009 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укржитлокомплекс" та [PERSON] було укладено Договір №87 про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла (а.с. 11-14). Відповідно до п. 2.1. цього Договору предметом є участь Інвестора у фінансуванні будівництва (реконструкції) житла з метою отримання квартири. Відповідно п. 2.2. цього Договору забудовник приймає участь в інвестуванні будівництва (реконструкції) об'єкта шляхом здійснення комплексу заходів по правовому, технічному та організаційному забезпеченню будівництва, внесення грошових коштів та інших вкладів та інвестицій. Відповідно п. 2.3. цього Договору Інвестор приймає участь в інвестуванні будівництва (реконструкції) Об'єкта шляхом внесення грошових коштів (та матеріальних ресурсів) в інвестування своєї частки, з подальшим отриманням її у свою власність, на умовах цього Договору. Відповідно п. 3.2. цього Договору плановий термін введення будинку в експлуатацію VI квартал 2010 року. Термін введення Об'єкту в експлуатацію може бути уточнений за згодою сторін цього договору. Відповідно п 5.2.1. Забудовник зобов'язаний здійснювати будівництво Об'єкту в якості замовника у відповідності з плановим строком завершення робіт, БНіП, державним стандартам, санітарним і гігієнічним нормам та умовам, визначеним в цьому Договорі, забезпечувати технагляд на будівництві та якість будівельних робіт. Згідно бухгалтерської довідки Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" №2042 від 17.06.2014 р. у [PERSON] наявна заборгованість станом на 01.07.2010 р. у розмірі 4761,00 грн. (а.с. 15). 22.10.2013 року [PERSON] звернувся з завою до Державної спеціалізованої фінансової установи "Державного фонду сприяння житловому будівництву" про зупинення виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с. 43). Відповідно до рішення №152 Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" від 12.11.2013 року зобов'язання [PERSON] щодо сплати щоквартального платежу з погашення кредиту за кредитним договором від 19.08.2009 року № 10/04 на загальну суму 369126,00 на період з 01.10.2013 до стягнення у встановленому порядку коштів із ТОВ "Укржитлокомплекс" - забудовника об'єкта житлового будівництва за адресою: [ADDRESS],було зупинено (а.с. 42). Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2014 року Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" зобов'язано виконати пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції в м. Києві від 01.10.2013 року №26-06-14-14/12944 а саме, забезпечити повернення коштів у сумі 60875,32 грн., зокрема шляхом проведення претензійно-правової роботи, в іншому випадку стягнути кошти з осіб, з дій (бездіяльності) яких допущено порушення (пункт 2 вимоги) (а.с. 67-79). Відповідно ст. 627 ЦК України в силу вимог ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З кредитного Договору №10/04 від 19.09.2009 року укладеного між Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву, Державною спеціалізованою фінансовою установою установою "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та [PERSON] вбачається, що він підписаний сторонами без будь-яких застережень та зауважень, що свідчить про вільне волевиявлення сторін при його укладанні. У даному договорі встановлені всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного на той час законодавства та інших нормативно-правових актів. Укладаючи даний кредитний Договір сторони дійшли згоди щодо укладання договору на зазначених у ньому умовах, а відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. З Договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 07 серпня 2009 року, укладеного між Інвестором [PERSON] та Забудовником ТОВ "Укржитлокомплекс" вбачається, що він підписаний сторонами без будь-яких застережень та зауважень, що свідчить про вільне волевиявлення сторін при його укладанні. У даному договорі встановлені всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного на той час законодавства та інших нормативно-правових актів. Укладаючи даний Договір про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла сторони дійшли згоди щодо укладання договору на зазначених у ньому умовах, а відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Частинами 1 та 2 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо іншого не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Суд вважає, що у даному випадку, боржник не повинен нести відповідальність, оскільки порушення зобов'язання є наслідком прострочення кредитора, який у встановлений у договорі строк, а саме до IV кварталу кварталу 2010 року не ввів будинок в експлуатацію, порушивши строки введення будинку в експлуатацію та передачі квартири Інвестору. Відповідно кредитного договору №10/04 від 19.09.2009 р. кредит за цим договором надається на будівництво житла, що знаходиться: [ADDRESS], загальною площею 94,70 квадратних метрів, згідно з Договором про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 07 серпня 2009 року укладеним між Позичальником та ТОВ "Укржитлокомплекс". Зокрема прострочення боржника і відповідальність за прострочення не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Стаття 614 ЦК України передбачає таку окрему підставу (умову) відповідальності за порушення зобов'язання, як вина, та підкреслює, що особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Виходячи з засад ст. 509 ЦК України, встановивши прострочення кредитора, внаслідок якого, прострочення боржника не настає, тому що зобов'язання не може бути виконане у встановленому Договором порядку, вважаючи достатніми вжиті заходи відповідача з метою належного виконання зобов'язання, доведення відповідачем відсутності його вини, суд не встановив вини відповідача за порушення зобов'язання. Отже, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідальність за порушення зобов'язання настає за наявності вини порушника. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що такі дії у зобов'язанні за Договором про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла з боку ТОВ "Укржитлокомплекс", щодо не введення у встановлений у договорі строк, а саме до IV кварталу кварталу 2010 року будинку в експлуатацію, порушення строків введення будинку в експлуатацію та передачі квартири Інвестору, є односторонньою зміною його умов в частині п. 3.2. Договору, які не грунтуються на засадах добросовісності, розумності та справедливості, порушують недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання, передбачену ст. 525 ЦК України та загальні умови виконання зобов'язання, передбачені ст. 526 ЦК України, тому є невиконанням свого обов'язку як кредитора - прийняти виконання зобов'язання, у порядку, встановленому договором, передбаченого ч. 1 ст. 527 ЦК України, та ТОВ "Укржитлокомплекс", згідно ч. 1 ст. 613 ЦК України, є кредитором, який прострочив. За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", яка діє в інтересах держави.

Outcome: dismissed