Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

ПАТ "ОТП Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звільнення заставного майна з-під арешту, вказавши, що 10.10.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-200/742/2007 та наданий кредит в розмірі 89578,13 доларів США. 04.03.2011 року з [PERSON] підписано додатковий договір до кредитного договору, відповідно до якого відповідач прийняв на себе всі зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого став солідарним боржником. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] 31.03.2011 року було укладено іпотечний договір № PML-200/742/2007/1, предметом іпотеки виступала квартира за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № PML-200/742/2007/1 від 31.03.2011 року - нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості [PERSON], [PERSON] перед ПАТ "ОТП Банк" за кредитним договором № ML-200/742/2007 від 10.10.2007 року в розмірі 730322,17 гривень. На виконання судового рішення, Хортицьким відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 41995127. Арешт на нерухоме майно відповідача накладене постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 13.02.2014 року ВП № 41995127 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при виконанні виконавчого листа Хортицького районного суду м. Запоріжжя № 337/5624/13-ц від 04.02.2014 року. Просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на праві власності, скасувати арешт накладений 13.02.2014 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Хортицьким відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в межах виконавчого провадження ВП 41995127, припинити арешт нерухомого майна, накладений: номер запису 8921913 про обтяження у Державному реєстрі - на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №41995127 від 13.02.2014 року Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Представник позивача надав суду заяву в якій просив уточнений позов задовольнити та розглядати справи без його присутності. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву в якій просить уточнений позов задовольнити та розглядати справу без його присутності. Представник Хортицького ВДВС ЗМУЮ надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 10.10.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-200/742/2007 та наданий кредит в розмірі 89578,13 доларів США. 04.03.2011 року з [PERSON] підписано додатковий договір до кредитного договору, відповідно до якого відповідач прийняв на себе всі зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого став солідарним боржником. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] 31.03.2011 року було укладено Іпотечний договір № PML-200/742/2007/1, предметом іпотеки виступала квартира за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Особливою формою застави нерухомого майна відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" є іпотека. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотека є окремим видом застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотека виникає відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" на підставі договору, закону або рішення суду. На виконанні у Хортицькому ВДВС Запорізького МУЮ знаходився на виконанні виконавчий лист № 337/5624/13-ц від 04.02.2014 pоку, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № PML-200/742/2007/1 від 31.03.2011 року - нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості [PERSON], [PERSON] перед ПАТ "ОТП Банк" за кредитним договором № ML-200/742/2007 від 10.10.2007 року в розмірі 730322,17 гривень. Згідно до копії договору іпотеки № PML-200/742/2007/1 від 31.03.2011 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] накладена заборона відчуження квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до припинення чи розірвання договору іпотеки, та зареєстровано в реєстрі за №1188. 13.02.2014 року державним виконавцем Хортицького ВДВС ЗМУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на квартиру за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON] Згідно ст.57 ч. 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, який накладний шляхом винесення постанови про арешт із забороною на його відчуження. Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Згідно до ст. 589 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про заставу", ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно Інструкції "Про проведення виконавчих дій" №74/5 від 15.12.1999 року, на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 26.02.2015 року державним виконавцем Хортицького ВДВС ЗМУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження". Підставою повернення послугувало положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті". Згідно ст. 47 ч. 1 п. 9 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Згідно ст. 50 ч. 2 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу(посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.1 п.1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті", протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Враховуючи те, що арешт на майно [PERSON] накладався для забезпечення реального виконання рішення, то підстав для подальшого обтяження майна немає. Існуючий, на момент пред'явлення позову, арешт повністю унеможливлює реалізацію ПАТ "ОТП Банк" своїх законних прав як іпотекодержателя щодо арештованого майна. Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved