Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

В січні 2019 року позивачі звернулись до суду з позо ною заявою до [PERSON] ,,\~ приватного\~акціонерного товариства\~"Страхова\~компанія "Провідна"про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачами вказано, що внаслідок ДТП, що сталася з вини [PERSON] який керував автомобілем марки "Daewoo Lanos", д/н/з [NUMBER] , позивачам, була нанесена матеріальна й моральна шкода. Вина відповідача встановлена вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.09.2018, який залишений в силі в частині призначеного покарання ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2008, в частині цивільної позовної заяви вирок скасовано й справу направлено на новий судовий розгляд. В позовних вимогах просили суд: [PERSON] - стягнути на його користь з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 190 000,00 грн.; з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" суму матеріальної шкоди в розмірі 18 477,68 грн.; з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" суму моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.; [PERSON] - стягнути на його користь з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 50 000,00 грн.; з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" суму матеріальної шкоди в розмірі 71538,81 грн.; [PERSON] - стягнути на його користь з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 95000,00 грн.; з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" суму матеріальної шкоди в розмірі 851,34 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 5000,00 грн. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.04.2019 за заявою позивачів було об`єднано позовні заяви в одне провадження. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, на їх думку розмір суми моральної шкоди з боку позивачів є значно завищеним та необґрунтованим доказами. Відповідач-2 - ПрАТ Страхова компанія "Провідна" - в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не направив, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі та відповідач -1 з представником не заперечують проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 12.09.2018 р. (а.с. 87-94) [PERSON] було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано [PERSON] періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації. Цивільні позовні заяви задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00. В задоволенні позовних вимог до ПАТ "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00. В задоволенні позовних вимог до ПАТ "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної й моральної шкоди відмовлено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000,00. В задоволенні позовних вимог до ПАТ "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної й моральної шкоди відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2018 р. вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 12.09.2018 залишений в силі в частині призначеного покарання, в частині цивільних позовних заяв вирок скасовано й справу направлено на новий судовий розгляд, оскільки суд, відмовляючи потерпілим в задоволенні позовних вимог до ПАТ "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної й моральної шкоди, позбавив їх права звернутися з цивільним позовом до ПАТ "Страхова компанія "Провідна" за захистом своїх прав (а.с. 95-101). Позивач [PERSON] внаслідок ДТП знаходився на довготривалому лікуванні в КЗ "КМЛШМД" ДОР з 21.05.2017 р. до 12.06.2017 ; в подальшому був переведений для лікування до КЗ "Обласна клінічна лікарня ім. Мечникова", де перебував на лікуванні з 13.06.2017 по 03.07.2017; потім - амбулаторне лікування з 04.07.2017 по 25.07.2017, що підтверджується письмовими доказами в матеріалах справи. Сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП позивачу [PERSON] , - витрати на лікування - складає 18 477,68 грн. Крім того, внаслідок ДТП йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 200000,00 грн. Згідно висновку експертного дослідження № 067/17 від 11.08.2017 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику Автомобіля "Mazda 626", д.н.з. [NUMBER] складає 70438,81 грн. (а.с. 33-68) Вартість проведення експертизи - 1100,00 грн (а.с. 69). Автомобіль "Mazda 626", д.н.з. [NUMBER] [NUMBER] на праві власності [PERSON] , що підтверджується технічним паспортом на автомобиль. Позивач [PERSON] внаслідок ДТП отримав моральну шкоду, яку він оцінює в 50000,00 грн. Позивач [PERSON] внаслідок ДТП отримав ушкодження здоров`я і знаходився на лікуванні з 21.05.2017 по 28.05.2017 ; потім - амбулаторне лікування з 29.05.2017 по 21.07.2017, що підтверджується письмовими доказами, які є в матеріалах справи. Сума матеріальної шкоди складає 851,34 грн. Позивач [PERSON] внаслідок ДТП отримав моральну шкоду, яку він оцінює в 100000,00 грн. Автомобіль марки " Daewoo Lanos", д/н/з [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належить [PERSON] , відповідач [PERSON] , керував транспортним засобом на законній підставі, оскільки мав при собі технічний паспорт на автомобіль. Цивільна Відповідальність водіяавтомобіля марки " Daewoo Lanos", д.н.з. [NUMBER] застрахована, що підтверджується страховим полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/6275394, який був діючий на момент ДТП. Поліс видав відповідач ПрАТ Страхова компанія "Провідна". Згідно з умовами полісу - сума відповідальності на одного потерпілого, заподіяна життю, здоров`ю, складає 200000,00 грн.; майну - 100000,00 грн.; франшиза - 500,00 грн. На час розгляду справи ані моральна, ані матеріальна шкода позивачам з боку відповідачів не відшкодована. В матеріалах справи відсутні відомості про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень зазначеного вище договору (полісу), врегульовані нормами\~ЦК України ,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~ Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09 липня 2010 року №566\~(далі\~Розпорядження),\~ Правилами дорожнього руху, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306\~(далі\~Правила). Так, відповідно до ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11,\~629 ЦК України\~підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Положеннями\~ст.22 ЦК України\~закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Нормою\~ст.1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Положеннями\~ст.1188 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п.2.2 Правил власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Нормами ст.ст. 395,\~396 ЦК України\~встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно (зокрема, право володіння), має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень\~глави 29 ЦК України. В свою чергу\~ст.386 ч.3 ЦК України, яка входить до глави 29 вказаного кодифікованого нормативно-правового акту, передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно\~ст.999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами. Відповідно до\~ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями ст.ст.3,\~5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979,\~980 ЦК України\~передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст.17\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 981 ЦК України\~договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва\~поліса. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~ст.9 Закону України «Про страхування»\~страхова сума\~це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Пунктом 1 Розпорядження встановлено, що розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням (після 19 лютого 2016 року) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого. За змістом ст.ст.12,\~22,\~28,\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~ст.9 Закону України «Про страхування»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ст.ст.35,\~36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими\~прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону,\~МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Нормою\~ст.16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з частиною першою\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини першої\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до наступного висновку. Так, наведене вище судом чинне на час виникнення та існування спірних правовідносин сторін законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони\~страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі (власнику іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника). За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. Наведений правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, від 03 листопада 2018 року по справі №760/15471/15-ц. Згідно роз`яснень, викладених в п. 5постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що позивачі зазнали певних душевних страждань внаслідок ДТП, суд вважає, що підлягає стягненню сума моральної шкоди. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння душевних страждань та вважає, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial