Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області третя особа: [PERSON] , про зняття арешту з банківських рахунків грошових коштів боржника. Позов мотивує тим, що в провадженні головного державного виконавця Чигиринського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Журавльової М.В. знаходилося до 06.11.2018 виконавче провадження № 55940451 про стягнення з неї на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 23447,28 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля. 06 листопада 2018 року виконавче провадження ВП № 55940451 за територіальністю надійшло на виконання до Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області у зв`язку зі зміною місця її реєстрації і проживання. На виконання судового рішення за цим виконавчим провадженням Канівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області проведено ряд виконавчих дій, зокрема: 10.12.2018 винесено та направлено постанову про звернення стягнення на дохід боржника до Канівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України, відрахування з пенсії здійснюється щомісячно у розмірі 20% від нарахованої пенсії. 10.05.2019 винесено та направлено постанову про звернення стягнення на дохід боржника у вигляді заробітної плати до відділу освіти виконкому Канівської міської ради, яку у подальшому було 04.07.2019 перенаправлено до нового місця роботи позивача - Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Канівської міської ради. Вона активно співпрацює з відділом ДВС та намагається якнайскоріше погасити наявний борг, який станом на 06.09.2019 складає 11065,61 грн. 27.09.2018 головним державним виконавцем Чигиринського відділу державної виконавчої служби ГТЮ у Черкаській області Журавльовою М.В. було накладено арешт на усі грошові кошти позивача, що містяться на рахунках в AT « Райффайзен Банк Аваль», МФО 3808905, ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 354347, AT « Ощадбанк», МФО354507, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 25470,88 грн. Копії зазначеної постанови про накладення арешту на кошти боржника були направлені для виконання до банківських установ, зазначених у постанові. Оскільки постанова про накладення арешту на кошти боржника не містить виключення про недопустимість накладення арешту на заробітну плату боржника, на аліменти та пенсію боржника, тому AT «Ощадбанк», виконуючи зазначену постанову наклав арешт на рахунок, на якому обліковується серед інших джерел і заробітна плата, яка окрім пенсії по інвалідності є єдиним джерелом її - позивача існування. В свою чергу AT «Райффайзен Банк Аваль», виконуючи постанову наклав арешт на рахунок, на якому обліковуються аліменти на утримання двох її неповнолітніх дітей, а ПАТ «ПриватБанк» наклав арешт на рахунки, на якому обліковуються пенсійні виплати Пенсійного Фонду України. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.05.2019 у задоволенні поданої позивачем скарги було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання скарги. 19.06.2019 вона звернулася з письмовою заявою до Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТЮ у Черкаській області, в якій просила зняти арешт з рахунків, але отримала відмову. Вважає, що в результаті винесення постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника, в якій відсутнє застереження про недопустимість накладення арешту на заробітну плату, аліменти та пенсію було порушено її конституційне право на винагороду за працю та соціальний захист, що включає її право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Оскільки в досудовому порядку врегулювати даний спір їй не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх конституційних прав. Просить суд зняти арешт з банківських рахунків боржника [PERSON] у частині грошових коштів, що надходять від Пенсійного Фонду України, як пенсійні позивачу на рахунок № [NUMBER] , відкритий у філії AT КБ « ПриватБанк»; від [PERSON] за рішенням суду, як аліменти на дітей на користь позивач на рахунок № [NUMBER] , картковий рахунок [NUMBER] , відкритий у Чигиринському відділенні банку «Райффайзен Банк Аваль»; а також кошти, які надходять позивачу, як заробітна плата, що міститься на рахунку № [NUMBER] , відкритому в філії Черкаського обласного управління AT «Державний ощадний банк України». В ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою суду від 24.09.2019 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 22.10.2019. Ухвалою суду від 23.10.2019 у справі замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача Канівський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Черкаській області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду надійшла заяву про розгляд справи без її участі (а.с.70), заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності державного виконавця, щодо рішення покладається на розсуд суду (а.с.101). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності (а.с.100). Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. В судовому засіданні встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою головного державного виконавця Чигиринського відділу державної виконавчої служби ГТЮ у Черкаській області від 27.09.2018 (а.с.17) в порядку виконання виконавчого документу - виконавчого листа №708/1236/17 виданого Чигиринським районним судом Черкаської області 26.02.2018 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 23447,28 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: AT « Райффайзен Банк Аваль», МФО 3808905, ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 354347, AT «Ощадбанк», МФО354507, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення на які заборонено законом, та належать боржнику: [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 25470,88 грн. Копії зазначеної постанови про накладення арешту на кошти боржника були направлені для виконання до банківських установ, зазначених у постанові. Вище зазначена постанова головного державного виконавця Чигиринського відділу державної виконавчої служби ГТЮ у Черкаській області від 27.09.2018 є виконаною, що підтверджується листами банківських установ, зокрема, листом АТ «Ощадбанк» №121.17-10/2-1395 від 02.10.2018 (а.с.21). Постановами старшого державного виконавця Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 10.12.2018 у виконавчому провадженні №55940451 звернено стягнення на доходи позивача, а саме: дохід, що отримує у ГУПФ в Черкаській області (Канівському відділі обслуговування громадян) у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 23970,88 грн. та дохід, який отримує у відділі освіти Канівської міської ради Черкаської області у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 20001,69 грн. (а.с.42, 43). Постановою старшого державного виконавця Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 04.07.2019 у виконавчому провадженні №55940451 звернено стягнення на доходи позивача, а саме: дохід, який отримує у Комунальній установі «Інклюзивно-ресурсний центр» Канівської міської ради у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 16380,51 грн. (а.с.46). Зі звіту про здійснення відрахування та виплати (а.с.45) вбачається, що позивачу у період з 01.05.2019 по 24.05.2019 нараховувалася заробітна права Відділом освіти виконавчого комітету Канівської міської ради. З довідки №79 від 10.09.2019 (а.с.14) вбачається, що [PERSON] дійсно працює в комунальній установі «Інклюзивно-ресурсний центр» Канівської районної ради на посаді вчителя-реабілітолога з 27.05.2019. З довідки про доходи від 12.11.2019 (а.с.102) вбачається, що позивачу [PERSON] у період з 27.05.2019 по 31.10.2019 нараховувалася заробітна плата Комунальною установою «Інклюзивно-ресурсний центр» Канівської районної ради. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 73 «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом. Частиною 1 статті 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Одночасно закон визначає право неповнолітньої дитини брати участь у розпорядження аліментами на її утримання. Таким чином, грошові кошти, одержані як аліменти на дитину, мають цільове призначення виключно в інтересах дитини, тому на них не може бути звернено стягнення. Відповідно до ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Як вбачається із матеріалів справи під арешт потрапили рахунки: № [NUMBER] , відкритий у AT КБ «ПриватБанк»; [NUMBER], (номер карткового рахунку [NUMBER] ), відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль»; № [NUMBER] , відкритий у AT «Державний ощадний банк України». Вказані рахунки відкриті на ім`я позивача [PERSON] з метою отримання належних їй пенсійних виплат, допомоги по безробіттю, аліментів на дітей та заробітної плати, що підтверджується листами банківських установ та виписками з карткових рахунків(а.с.20,22-28, 33-36, 39-41). Позивач звертався до відповідача та до банківських установ із заявами про зняття арешту з її коштів (а.с.82-84), однак, листом начальника Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області №20296 від 06.09.2019 (а.с.19) позивачу було роз`яснено, що підстави для звільнення коштів з-під арешту згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що накладення арешту на рахунки позивача [PERSON] , відповідно до постанови головного державного виконавця Чигиринського відділу державної виконавчої служби ГТЮ у Черкаській області від 27.09.2018, що відкриті у AT КБ «ПриватБанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Ощадбанк», унеможливлює отримання позивачем залишкових коштів, після стягнення 20% пенсії та заробітної плати в порядку виконання за ВП №55940451. Вказані арешти перешкоджають позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст.ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності. Норми ст. 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з коштів боржника може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вказаних обставин справи та правових норм, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про зняття арешту з її банківських рахунків (грошових коштів) у AT КБ «ПриватБанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Ощадбанк» через які вона отримує пенсію, заробітну плату та аліменти, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved