Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 58159,25 грн., зазначивши, що між банком та відповідачем 11.11.2012 року було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 2001452422, де відповідач отримав кредит в розмірі 24552 грн. Також, 17.12.2012 року між сторонами також було укладено ще один кредитний договір про надання споживчого кредиту № 2001914357, де відповідач отримав кредит в розмірі 23829 грн. Відповідач зобов"язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитами, інші визначенні кредитними договорами платежі та виконувати інші умови договорів. Відповідач відповідно до вимог п. 1.4.1 кредитних договорів зобов"язувався повністю повернути банку суму отриманих кредитів та виконати інші умови договорів не пізніше 11.11.2014 року та 17.12.2014 року відповідно. Проте, відповідач порушив свої зобов'язання щодо щомісячного повернення кредитної заборгованості, передбаченої договорами. А тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2001452422, яка станом на 19.03.2014 року становить 28593,56 грн., в тому числі : заборгованість за кредитом - 23502,40 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5091,16 грн., заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2001914357, яка станом на 19.03.2014 року становить 29565,69 грн., в тому числі : заборгованість за кредитом - 23829,00 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5736,69 грн., а також просить стягнути 581,59 грн. судового збору. Представник позивача Григор"єв В.В. в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, де підтримав позовні вимоги та прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Відповідач, в судові засідання не з`явилася, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та [PERSON] 11.11.2012 року було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 2001452422, де відповідач отримав кредит в розмірі 24552 грн. Також, 17.12.2012 року між сторонами також було укладено ще один кредитний договір про надання споживчого кредиту № 2001914357, де відповідач отримав кредит в розмірі 23829 грн. Сторони приступили до виконання своїх зобов'язань, передбачених договорами, банк надав позики [PERSON], які він повинен був повертати щомісячно, згідно графіку погашення заборгованості, а також відсотки за обслуговування кредитів, відповідно до вимог п. 1.4.1 кредитних договорів та виконати інші умови договорів не пізніше 11.11.2014 року та 17.12.2014 року відповідно. Крім цього, п.п. 1.5.4 кредитних договорів про надання споживчого кредиту передбачено, що в разі невиконання чи неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, та інших платежів, передбачених договором, що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. А відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону, тобто відповідач повинен був в установлений договором строк повернути позику та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість [PERSON] перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту № 2001452422 станом на 19.03.2014 року становить 28593,56 грн., в тому числі : заборгованість за кредитом - 23502,40 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5091,16 грн., заборгованість [PERSON] перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту № 2001914357 станом на 19.03.2014 року становить 29565,69 грн., в тому числі : заборгованість за кредитом - 23829,00 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5736,69 грн. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами складає 58159,25 грн. Таким чином, оцінюючи наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що поскільки невиконання відповідачем зобов'язань по кредитних договорах завдає матеріальних збитків позивачу, тому позов необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитних договорах про надання споживчого кредиту в сумі 58159,25 грн. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в сумі 581,59 грн.

Outcome: approved