Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

03.05.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за участі третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], в якому просив визнати недійсними кредитний договір №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року та договір іпотеки №12693/2836/331605 від 06.03.2008 року. Зобов'язати Крюківський ВДВС Кременчуцького МУЮ зупинити виконавче провадження №31909904, відкрите на виконання виконавчого листа №2-714, виданого 09.04.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука. В обґрунтування позову зазначив, що у лютому 2008 року між ним та начальником Миргородського відділення Полтавської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Толмачовою Л.М. було досягнуто згоди про укладення депозитного договору під 30% річних. Також досягнуто згоди про можливість отримання прибутку у разі одержання від банку кредиту під заставу нерухомості зі сплатою 14% річних та розміщення цих коштів на депозиті. Позивач указував на те, що внаслідок шахрайських дій посадової особи банку, він уклав кредитний договір та договір іпотеки, однак, коштів не отримав та договір депозиту не укладав. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.08.2012 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, - [PERSON] Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.10.2012 року позов задоволено частково. Визнано недійсним кредитний договір, укладений 06.03.2008 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] Визнано недійсним договір іпотеки, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] У решті позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.07.2013 року скасовано рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.10.2012 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2013 року, а справу передано на новий розгляд суду першої інстанції. 14.11.2013 року під час нового розгляду до початку слухання справи по суті [PERSON] змінив предмет і підстави позову до ПАТ «Райфайзен Банк Аваль». Просив визнати неукладеним кредитний договір №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року, а також розірвати договір іпотеки №12693/2836/331605 від 06.03.2008 року. В обґрунтування позовних вимог з внесеними змінами [PERSON] зазначив, що у лютому 2008 року між ним та начальником Миргородського відділення Полтавської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Толмачовою Л.М. було досягнуто згоди про укладення депозитного договору під 30% річних. Також досягнуто згоди про одержання від банку кредиту під заставу нерухомості зі сплатою 14% річних. Позивач указує на те, що внаслідок шахрайських дій посадової особи банку, він уклав кредитний договір та договір іпотеки, однак, кредитних коштів не отримав та договір депозиту не укладав. Факт, що [PERSON] не отримав кошти у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором кредиту підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи Харківського НДІ судових експертиз імені М.С. Бокаріуса №11818 від 13.01.2012 року, яким встановлено, що підписи від імені [PERSON] у справі на видачу готівки №036576164 від 07.03.2008 року виконано не [PERSON] Позивач [PERSON] зазначив, що відповідно до ст. 1054, 1046 ЦК договір кредиту за аналогією з договором позики є укладеним з моменту передачі грошей. А тому [PERSON] просив суд визнати не укладеним договір кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року з підстав, що ним не було отримано грошові кошти від ПАТ «Райфайзен Банк Аваль». Разом з тим, [PERSON] просив розірвати договір іпотеки №12693/2836/331605 від 06.03.2008 року, який є забезпеченням виконання основного зобов'язання - договору кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року, який є неукладеним. В судовому засіданні від 24.12.2013 року [PERSON] та його представник просили залишити без розгляду первинні позовні вимоги про визнання недійсними договору кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року та договору іпотеки №12693/2836/331605 від 06.03.2008 року, зобов'язання ВДВС зупинити виконавчі дії на виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.03.2010 року. Ухвалою Крюківського районного суду від 24.12.2013 року заяву [PERSON] та його представника задоволено. Залишено без розгляду позовні вимоги, а саме в частині визнання недійсним кредитного договору №014/2836/82/101487, укладеного 06.03.2008 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі начальника Миргородського відділення Полтавської обласної дирекції ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" Толмачової Л.М. та [PERSON]; визнання недійсним договору іпотеки №12693/2836/331605, укладеного між ВАТ "Райфайзен банк Аваль" та [PERSON] від 06.03.2003 року; а також позовні вимоги в частині зупинення виконавчого провадження №31909904, відкритого на виконання виконавчого листа №2-714, виданого 09.04.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 345926 грн. 07 коп. до набрання законної сили рішенням у даній справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з внесеними змінами, з наведених вище обставин. Просили їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» Савченко Л.П. не визнала позовні вимоги [PERSON] з внесеним змінами. Просила відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача подала письмові заперечення, в яких зазначила, що укладення кредитного договору від 06.03.2008 року з ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» - було вільним волевиявленням [PERSON] Цей факт підтверджується особисто ним оформленими документами, необхідними для отримання кредиту. Також факт отримання [PERSON] грошей за договором кредиту підтверджується тим, що він погашав кредит та 01.07.2009 року він особисто звернувся до банку з клопотанням проведення реструктуризації кредиту для виконання своїх зобов'язань по поверненню кредитних коштів. У зв'язку з чим було укладено додаткову угоду № 1 від 15.07.2009 року до кредитного договору №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року, за якою [PERSON] була проведена реструктуризація у вигляді капіталізації простроченої заборгованості, надання кредитних канікул по тілу кредиту та скасування нарахованої пені. Таким чином, сукупність дій [PERSON] свідчить, що він уклав договір кредиту за власним волевиявленням та отримав кредитні кошти. Факт виконання договору боржником і прийняття його виконання кредитором свідчить про узгодження сторонами істотних умов та отримання кредитних коштів. Кредитний договір є консенсуальним та вважається укладеним з моменту його підписання. В ч.6 п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року роз'яснено, що такий спосіб захисту як визнання договору неукладеним не передбачений ст. 16 ЦК України. З огляду на наведене представник позивача просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з внесеними змінами. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, які подані сторонами не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст.631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Судом встановлено, що договір кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року оформлений сторонами ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райфайзен Банк Аваль") та [PERSON] у письмовій формі, підписаний сторонами, містить істотні умови, передбачені законом. Добровільність волевиявлення [PERSON] укласти договір кредиту з ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райфайзен Банк Аваль") також підтверджується власноручно ним заповненою заявою-анкетою від 03.03.2008 року на отримання кредиту, поданими та посвідченими ним копіями особистих документів, а саме копія паспорту та ідентифікаційного коду, довідкою про отримані доходи. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник також визнали, що договір кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року з ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райфайзен Банк Аваль") оформлений у письмовій формі, підписаний особисто [PERSON] та містить визначені законом істотні умови. Визнали, що на момент підписання договору волевиявлення [PERSON] щодо отримання кредиту було добровільним. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вільно вибрав контрагента ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райфайзен Банк Аваль"), звернувшись до банку із заявою-анкетою на отримання кредиту під заставу. [PERSON] дійшов згоди укласти договір кредиту на запропонованих банком істотних умовах договору, що підтверджено власноручним підписом [PERSON] на письмовому договорі кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Як встановлено в ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. В ст.1055 ЦК України, встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відмова від одержання кредиту регулюється ст.1056 ЦК України. Так, позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, судом встановлено, що [PERSON] вільно вибрав контрагента (звернувшись з офертою до банку), прийняв пропозицію банку щодо істотних умов договору кредиту (акцепт), вільно підписав договір кредиту, оформлений в передбаченій законом письмовій формі, відповідно до положень ст.1056 ЦК України не відмовився від одержання кредиту у строк, передбачений п.1.1.3, п.1.1.5, п.4.8.2., п.6.2 договору. Більш того, після оформлення договору кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року [PERSON] особисто звернувся до банку 01.07.2009 року з клопотанням провести реструктуризацію кредиту. У зв'язку з чим між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 від 15.07.2009 року до кредитного договору №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року, за якою проведена реструктуризація у вигляді капіталізації простроченої заборгованості, надання кредитних канікул по тілу кредиту та скасування нарахованої пені. Цей факт свідчить про бажання [PERSON] погашати кредит, тобто виконувати свої зобов'язання за договором. З огляду на наведені вимоги ст.638, ст.640, ст.1054 ЦК України, суд вважає укладеним договір кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року між [PERSON] та ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райфайзен Банк Аваль"). Суд критично відноситься до тверджень позивача [PERSON] про те, що кредитний договір є різновидом договору позики, тому до кредитних відносин необхідно застосовувати положення договору позики, передбачені ч.2 ст.1046 ЦК, а саме, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, зі змісту ст.1054 ЦК України вбачається, що договір кредиту є консенсуальним договором, оскільки за договором кредиту банк (кредитодавець) лише зобов'язується надати грошові кошти позичальникові. Тому договір кредиту, будучі консенсуальним, вважається укладеним з моменту досягнення сторонами всіх істотних умов договору в належній формі. Дійсно в ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто договору позики). Але при цьому дано зауваження, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Проте відповідно до ч.2 ст.1046 ЦК України, договір позики є реальним договором, оскільки вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Таким чином, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, положення реального договору позики про момент його укладання не може бути застосовано до консенсуального кредитного договору, оскільки в цій частині кредитний договір має іншу сутність ніж договір позики. Разом з тим, суд не вбачає підстав для розірвання договору іпотеки №12693/2836/331605 від 06.03.2008 року. Так, відповідно до ст. 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Так, в судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти розірвання договору іпотеки. Обгрунтовуючі підстави для розірвання договору іпотеки, позивач зазначив, що відповідачем допущено істотне порушення договору. А саме договором іпотеки забезпечено виконання зобов'язання за договором кредиту, який є неукладеним. Як зазначалось вище, суд встановив, що договір кредиту №014/2836/82/101487 від 06.03.2008 року між [PERSON] та ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" (ПАТ "Райфайзен Банк Аваль"), - є укладеним. А тому суд вважає необґрунтованими зазначені позивачем підстави для розірвання договору іпотеки. З огляду на наведене, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з внесеними змінами.

Outcome: dismissed