Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

01 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 23 жовтня 2007 року в сумі 12686,85 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до вищезазначеного кредитного договору, банком надано кредит відповідачу у розмірі 2 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та комісії. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, укладений між сторонами Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме, надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.09.2014 року у неї перед банком утворилась заборгованість в розмірі 12686,85 грн., яка складається з: 6671,52 грн. - заборгованість за кредитом; 3947,08 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 987,92 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, штрафів, відповідно до п.8.6 Умов та Правил банківських послуг (фіксована частина - 500,00 грн., процентна складова - 580,33 грн.). З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати у справі. До проведення судового засідання представник позивача Савицька Г.Р. подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати без участі представника банку, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином судом була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки не повідомила та будь-яких заяв з приводу розгляду справи до суду не подала. За таких обставин суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197, ст.224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством КБ "Приватбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство КБ "Приватбанк", та [PERSON] укладено кредитний договір, оформлений заявою позичальника, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку [NUMBER] «УНІВЕРСАЛЬНА», з базовою процентною ставкою 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки. Сплата заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватись, зокрема, шляхом внесення клієнтом коштів на картку (а.с.9). Таким чином, відповідач взяла на себе зобов'язання із вчасного здійснення платежів з погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом. Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що в порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник не повертає кредит та нараховані відсотки за користування кредитним договором, тобто порушує свої зобов'язання перед банком. Укладеним між сторонами договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 6.5 умов і правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язувалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 6.6 умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувалась у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та зобов'язання щодо виплати винагороди банку. Пунктом 9.12 умов та правил надання банківських послуг визначено, що договір, укладений між сторонами, діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пункт 5.2. умов та правил надання банківських послуг передбачає, що у випадку порушення держателем вимог чинного законодавства України та/або умов цього договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань вцілому чи у визначеній банком частині. Розділом 2 умов та правил надання банківських послуг визначено терміни та поняття, відповідно до яких, мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань держателя, які щомісячно належать до сплати держателем протягом строку дії картки. Мінімальний обов'язковий платіж є обов'язковим для держателя платіжних карт, що здійснюють операції по кредитній схемі. Статтями 549-551 ЦК України регламентовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, в разі порушення відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, він зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] користувалась кредитом, проте своїх зобов'язань по погашенню суми кредиту не виконувала. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.10.2007 року вбачається, що відповідачем не виконується взяте на себе кредитне зобов'язання, у зв'язку із чим її заборгованість перед банком станом на 30.09.2014 року складається із заборгованості: за кредитом - в сумі 6671,52 грн.; за процентами - 3947,08 грн.; по комісії за користування кредитом - 987,92 грн., за штрафами - 1080,33 грн. (500,00 грн. - фіксована частина, 580,33 грн. - процентна складова). Загальна сума заборгованості становить 12686,85 грн. (а.с.6-8). Статтями 11, 60 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування певних обставин покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки відповідачем не надано жодних доказів на спростування поданих позивачем розрахунків заборгованості, тому суд не має підстав піддавати їх сумніву. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк" взяті на себе зобов'язання по укладеному договору №б/н від 23.10.2007 року виконав у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах, відповідно до умов укладеного договору, нею своєчасно не сплачувалася, тому з останньої слід стягнути на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" суму кредитної заборгованості в розмірі 12686,85 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони усі понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №BOОО1В0МРХ від 11.11.2014 року позивачем сплачено 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved