Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Короткий зміст\~позову Позивач [PERSON] вся до суду з позовом до відповідачів ПАТ "Страхова компанія "ЮБІАЙ-КООП" та [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 13 січня 2021 року близько 16 год. 30 хв. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «CHERY AMULET», реєстраційний помер [NUMBER] на регульованому перехресті по вул. Сторожинецька - вул. Каспрука в м. Чернівці, виконуючи поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем позивача MITSUBISHI L200, реєстраційний номер [NUMBER] , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , що рухався на зустріч по вул. Сторожинецькій. Вказаними діями відповідач спричинив позивачу [PERSON] механічні пошкодження транспортного засобу. Вказує, що 17 лютого 2021 року він звернувся до відповідача Страхової компанії із заявою на виплату страхового відшкодування; проте, страхова компанія до даного моменту жодної відповіді на заяву позивача не надала та страхової виплати не здійснила. Зазначає, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.01.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Окрім наведеного, аргументує вимоги і тим, що на момент вчинення ДТП цивільна-правова відповідальність власника автомобіля «CHERY AMULЕT» д.н.з. [NUMBER] була застрахована за договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту, відповідальності власників наземних транспортних засобів та водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті №600.17.АР/0326268 Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП". Строк дії договору - з 17.06.2020р. по 16.06.2021р. З метою визначення реальної вартості ремонтно-відновлювальних робіт та розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, він звернувся до судового експерта Юзва С.Г. для виготовлення висновку експерта, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля, тобто загальна сума завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди, становить 69945,77 грн. з них відповідно до законодавства Страхова компанія повинна відшкодувати 33471,99 грн. як вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля). Вказує, що страхова компанія зобов`язана виплатити йому страхове відшкодування у розмірі: 33471,99 - 1000,00 (франшиза) = 32471,99 грн., при цьому вказує, що 17.02.2021 року ним було подано заяву на виплату страхового відшкодування, однак, страхова компанія не виконала обов`язку із страхового відшкодування у визначений законом строк. Вважає, що страхова компанія повинна відшкодувати лише частину завданої позивачу шкоди у сумі 32471.99 грн.; іншу частину завданої шкоди повинен відшкодувати [PERSON] , як винуватець ДТП, у розмірі, що становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування, а саме: 69945,77-32471,99 = 37473,78 грн. Позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди мотивує тим, що в момент ДТП він переніс сильний психологічний стрес та душевні переживання. Відмова відповідачів відшкодувати завдану шкоду унеможливлює відновлення автомобіля. Тому вже майже півроку він позбавлений можливості користуватися автомобілем, як засобом пересування та змушений користуватися таксі і громадським транспортом, що завдає додаткових незручностей. Завдану моральну шкоду [PERSON] , з вини якого сталася ДТП, він оцінює у розмірі 5000.00 грн. Просить, заявлені позовні вимоги задовольнити в повному осб`язі. Рух справи та позиція сторін Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 червня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.08. 2021 року закрито підготовче провадження. Сторони в судове засідання не з`явлися. Позивач [PERSON] , в його інтересах представник, адвокатом Байцар І.Б. до суду скеровано заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримано в повному обсязі та надано згоду на розгляд справи в заочному порядку. Представник відповідача ПАТ "Страхова компанія "ЮБІАЙ-КООП" та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Суд, виходячи з даних вимог закону, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважає на наступне. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Досліджені докази та застосовані норми права Судом належними доказами встановлено, що 13.02.2021 р. в м. Чернівці на перехресті вул. Сторожинецька - вул. Каспрука сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки MITSUBISHI L200, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. Власником транспортного засобу MITSUBISHI L200, реєстраційний номер [NUMBER] являється позивач [PERSON] (а.с.9-10) Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.01.2021 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної ДТП, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «СГ`Ю.БІ.АЙ-КООП» згідно полісу № 600.17.АР/0326268 (а.с. 11). У зв`язку з цим позивачем було подано заяву в ПАТ «СГ`Ю.БІ.АЙ-КООП» на виплату страхового відшкодування (а.с.12 - 13). Згідно висновку експерта №36/21 автотоварознавчої експертизи від 17 травня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi L200, 2007 року виготовлення, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , від пошкоджень, отриманих у ДТП 13.01.2021р., становить 69 945,77 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. 77 коп.). Вартість матеріального збитку, заданого з технічної точки зору власнику автомобіля Mitsubishi L200, 2007року виготовлення, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 13.01.2021р. становить 33 471,99 (тридцять три тисячі чотириста сімдесят одна грн. 99 коп.). (а.с.14-18). В ході проведення експертизи, експертом здійснено калькуляцію вартісних робіт пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi L200, 2007року виготовлення; проведеного огляд даного автомобіля, про що свідчить відповідний акт (а.с. 19-29). До цих правовідносин підлягають застосуванню правові норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України) При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») Згідно п.1 ч.1 ст.. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Позивач [PERSON] , внаслідок ДТП, вчиненого з вини [PERSON] зазнав майнової шкоди у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до висновку експерта №36/21 автотоварознавчої експертизи від 17 травня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi L200, 2007 року виготовлення, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , від пошкоджень, отриманих у ДТП 13.01.2021р., становить 69 945,77 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. 77 коп.). Вартість матеріального збитку, заданого з технічної точки зору власнику автомобіля Mitsubishi L200, 2007року виготовлення, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 13.01.2021р. становить 33 471,99 (тридцять три тисячі чотириста сімдесят одна грн. 99 коп.). (а.с.14-18). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у справі № 756/2632/17 від 22.04.2020 року, правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у справі № 756/2632/17 від 22.04.2020 року, аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Виходячи з аналізу вищенаведеного, суд вважає, що слід стягнути з відповідача ПАТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» страхове відшкодування у сумі 32471,99 грн., та з відповідача [PERSON] стягнути майнову шкоду у розмірі 37473,78 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди судом встановлено наступне. Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в 5000,00 грн., виходячи з того, що: ДТП та її наслідки, які привели до пошкодження транспортного засобу, порушили нормальні життєві зв`язки і вимагають додаткових матеріальних затрат; протягом тривалого часу [PERSON] не мав можливості користуватися власним автомобілем, чим порушено встановлений ритм його життя. Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачу протиправними діями [PERSON] , які призвели до дорожньо-транспортної пригоди,було завдано моральну шкоду, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із цими діями останнього. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачем у зв`язку із пошкодженням майна, характер немайнових втрат позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. задовольнити повністю. Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає. Позивачем [PERSON] сплачено при поданні даного позову судовий збір у розмірі 908 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру. Відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної становить в розмірі 908,00 грн., який підлягає стягненню на користь позивача. Висновки.

Outcome: approved