Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит" звернулося в суд з позовом до [PERSON]\~ про\~ звернення стягнення на предмет іпотеки. В заяві вказувалося, що 27.03.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №МКЛМ-40-07. За умовами п.1.1.1 кредитного договору, позивач відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 40\~000,00 долларів США з оплатою по процентній ставці 10% річних. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов»язань перед банком за кредитним договором, 27.03.2007 року між банком і відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки №МЗМ-40-07. За умовами пункту 1. Договору іпотеки, іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку іпотекодержателю АТ «Банк»Фінанси та Кредит» нерухоме майно: магазин загальною площею 64,4 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: Полтавська область, м.Хорол, вулиця Фрунзе, 102а (сто два «а»). Предмет іпотеки складається з: будівлі магазину, (Літера №А1 за планом земельної ділянки), загальною площею 64,4 кв.м., та земельної ділянки площею 192,0 кв.м., надалі - «Предмет іпотеки». Зазначена нерухомість передасться в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих [PERSON] за КД№МКЛМ-40-07 від 27.03.2007 року на суму 40000,00 доларів США, строком до 26.03.2017 року, а також процентів за користування кредитними ресурсами, комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, передбачених п. 1.1 договору іпотеки. Як зазначає позивач, оскільки зобов»язання за кредитним договором не виконується він і звернувся до суду з відповідним позовом. У судове засідання представник ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит" не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. У судове засідання [PERSON]не зявилася, з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило. Дослідивши матеріали справи, з»ясувавши позицію позивача суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено судом, 27.03.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №МКЛМ-40-07. За умовами п.1.1.1 кредитного договору, позивач відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 40\~000,00 долларів США з оплатою по процентній ставці 10% річних. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 25.08.2009 року (яке набрало законної сили 10.11.2009 року) по цивільній справі №2-415/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі представника відділення №11 філії Полтавського регіонального управління Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання договору і стягнення заборгованості, процентів та пені встановлено, що 27 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений Кредитний договір №МКЛМ-40-07 від 27.03.2008 року. За умовами п.2.1 вказаного кредитного договору позивач надав, а відповідач отримав кредит в сумі 40000 доларів США з оплатою за процентною ставкою 10% річних. Рішенням також встановлено, що для забезпечення належного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем за Кредитним договором від 27 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки №МПМ-40/1-07 від 27.03.2008 року. Крім цього рішенням також встановлено, що, для забезпечення належного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем за Кредитним договором від 27 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки №МПМ-40/2-07 від 27.03.2008 року. Крім цього рішенням також встановлено, що для забезпечення належного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем за Кредитним договором від 27 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки №МПМ-40/3-07 від 27.03.2008 року. За умовами п.1.1 Договорів поруки №МПМ-40/1-07 від 27.03.2008 року, №МПМ-40/2-07 від 27.03.2008 року, №МПМ-40/3-07 від 27.03.2008 року поручителі [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі, зобовязалися в повному обсязі відповідати за невиконання відповідачем [PERSON] перед позивачем по погашенню одержаного кредиту. Даним рішенням повністю задоволено вищевказаний позов. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі Філії Полтавське регіональне управління Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит заборгованість в сумі 338817 (триста тридцять вісім тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 15 коп. солідарно. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі Філії Полтавське регіональне управління Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит сплачений судовий збір та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1950 (одна тисяча девятсот пятдесят) гривень 00 коп. солідарно. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов»язань перед банком за кредитним договором, 27.03.2007 року між банком і відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки №МЗМ-40-07. За умовами пункту 1. Договору іпотеки, іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку іпотекодержателю АТ «Банк»Фінанси та Кредит» нерухоме майно: магазин загальною площею 64,4 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: Полтавська область, м.Хорол, вулиця Фрунзе, 102а (сто два «а»). Предмет іпотеки складається з: будівлі магазину, (Літера №А1 за планом земельної ділянки), загальною площею 64,4 кв.м., та земельної ділянки площею 192,0 кв.м., надалі - «Предмет іпотеки». Зазначена нерухомість передасться в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих [PERSON] за КД№МКЛМ-40-07 від 27.03.2007 року на суму 40000,00 доларів США, строком до 26.03.2017 року, а також процентів за користування кредитними ресурсами, комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, передбачених п. 1.1 договору іпотеки. Відповідно ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно ч. 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно ч.1 ст.11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до абз.2 п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення вимог стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред»явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Таким чином, відповідно до роз'яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання. Чинним законодавством України не встановлено будь-яких обмежень права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки, наданого майновим поручителем, у разі якщо він не звертався з позовом до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку". Судом встановлено, що позивачем - ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит" застосовано до відповідача [PERSON] цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов»язання, шляхом стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а даним позовом ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит" намагається застосувати до відповідача [PERSON] цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов»язання, шляхом стягнення заборгованості за вищезазначеним договором іпотеки Виходячи з того, що згідно ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, суд приходить до висновку, що позивач неправомірно намагається застосувати до відповідача два рази один вид юридичної відповідальності за порушення [PERSON] умов кредитного договору. Враховуючи вище наведе суд приходить до висновку, що в даному позові ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит" слід відмовити, оскільки рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 25.08.2009 року по цивільній справі №2-415/09 стягнуто солідарно з [PERSON] (позичальника), [PERSON] (поручителя, а в даній справі іпотекодавця), [PERSON], [PERSON], на користь ВАТ Банк Фінанси та Кредит в особі Філії Полтавське регіональне управління ВАТ «Банк Фінанси та кредит заборгованість в сумі 338 817 (триста тридцять вісім тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 15 коп. за кредитним договором №МКЛМ-40-07. Але хоча позичальник [PERSON] і іпотекодавець [PERSON] є різними особами, вищевказаним рішенням з іпотекодавця [PERSON] солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором №МКЛМ-40-07, тому відповідача-іпотекодавця [PERSON] не можливо притягнути до відповідальності за договором іпотеки №МЗМ-40-07, оскільки вона понесла відповідальність за невиконання даного кредитного договору як поручитель. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed