Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно кредитного договору №б/н від 10.09.2012 року в розмірі 127205 гривень 72 копійки та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 вересня 2012 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з початковою сумою 500 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 % на рік. Однак, взяті на себе зобов`язання за договором відповідач не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 30.09.2019 року становить 127205 гривень 72 копійки та складається з наступного: - 475,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 123330,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3400,00 грн. - заборгованість з пені. Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, Банк просить стягнути борг в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився. Натомість, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, в якій вказав, що в разі неявки відповідача, АТ КБ "ПриватБанк" не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення у справі. ( а.с. 6) Відповідач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового розгляду, за допомогою судової повістки, не з`явився. Будь -яких заяв, відзиву на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] 10.09.2012 року кредитного договору № б/н, за яким банк взяв на себе зобов`язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, [PERSON] отримав кредит з початковою сумою кредитного ліміту 500 грн., зі сплатою відсотків за його користування. В подальшому [PERSON] користувався кредитними коштами. Отже, як видно з наявного у справі кредитного договору, який складається з Анкети позичальника, "Умов і правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою" та "Тарифів Банку", а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов`язання виконав, встановивши [PERSON] кредитний ліміт на кредитній карті, про що свідчить рух коштів по рахунку. ( а.с. 7-8) Поряд з цим, в подальшому свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів у строки на мовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 30.09.2019 року йому позивачем нараховано заборгованість в сумі 127205 гривень 72 копійки та складається з наступного: - 475,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 123330,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3400,00 грн. - заборгованість з пені. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунками.(а.с. 7 - 8) Розглядаючи обґрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Як вбачається із розрахунку, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт, базова процентна ставка, яка нараховується на залишок кредиту була встановлена в розмірі 30% річних. З 01.09.2014 року процентна ставка почала зростати. (а.с. 7 - 8) Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 1056 ЦК України, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Крім цього, відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16 кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Якщо сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і тарифами складає між сторонами кредитний договір, то зазначені Умови і тарифи повинні містити підпис позичальника, про ознайомлення з ними. При цьому надані суду Умови, якими Банк обгрунтовує розмір нарахованої заборгованості [PERSON] у збільшеному розмірі відсоткової ставки не містять підпису позичальника [PERSON] , а інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати збільшеної процентної ставки, АТ КБ "ПриватБанк" не надав. Зокрема, Банком не надано доказів належного повідомлення відповідача про збільшення процентної ставки, а також в Анкеті позичальника не вказано, який саме різновид карти «Універсальна» обрав відповідач [PERSON] , що не дає змогу прослідкувати обгрутнованість та правомірність підняття відсоткової ставки. Таким чином, Банком не доведено, що відповідач підписав, також і зміни до умов кредитування, а тому одностороння зміна відсоткової ставки кредитором є нікчемною. У зв`язку з цим, задоволенню підлягає лише сума нарахованої заборгованості за процентами до дати односторонньої зміни відсоткової ставки, а саме до 01.09.2014 року в сумі - 490,63 грн., а також сума нарахованої пені станом на 01.09.2014 року, що становить 1000 грн.. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження, однак у розмірі, який є документально підтвердженим і нормативно обгрутованим. У зв`язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 4365,63 грн., що складається з тіла кредиту в сумі 475,00 грн., відсотків за його користування, нарахованих виходячи з 30% процентної ставки станом до 01.09.2014 року в сумі 490,63 грн. та пені в сумі 1000 грн.. В решті позов до задоволення не підлягає за недоведеністю підставності позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial