Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У травні 2017 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява, в якій позивачі вказували на те, що 15 вересня 2015 року померла їхня мати, [PERSON] Після смерті матері у Ржищівській міській держнотконторі була заведена спадкова справа. До складу спадщини увійшли 17/75 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS], але позивачі не можуть оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що згідно рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03.04.2006 у цивільній справі № 2-49/06 за позовом виконавчого комітету Ржищівської міської ради як органу опіки і піклування в інтнресах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, останніх було позбавлено батьківських прав з одночасним накладенням заборони на відчуження зазначеного вище житла. Заборона на відчуження квартири [ADDRESS] зареєстрована Ржищівської міською держнотконторою від 14.04.2006 за № 3107998, тому нотаріус відмовила позивачам в оформленні спадщини на дану квартиру. У цій же постанові нотаріус також зазначає, що окрім того у зазначеному реєстрі виявлено запис від 07.05.2007 про реєстрацію 1/4 частки квартири за [PERSON], проте не зазначено на основі якого документу внесено цей запис. При підрахунку всіх часток співвласників, включаючи цей запис, значення перевищує 1, тобто є неправильно внесеним у зв'язку з чим необхідно визнати його недійсним. На даний час позивачі [PERSON], [PERSON] бажають скористатися своїм правом на прийняття спадщини після смерті їхньої матері, але зазначена вище заборона перешкоджає у реалізації даного права. З досягненням [PERSON] повноліття відпала і необхідність у забороні відчуження зазначеної вище квартири, але оскільки дана заборона була накладена рішенням суду, то і скасована вона може бути лише у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене позивачі просять скасувати обтяження: заборону на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна Ржищівською міською держнотконторою 14 квітня 2006 року за реєстраційним номером 3107998, підстава обтяження: рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2006 року у справі № 2-49/06, об'єкт обтяження: квартира, адреса: Київська область, м. Ржищів, вул. Леніна (Соборна), 11 кв. 24, з подальшим внесенням відповідного про це запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визнати недійсним запис від 07 травня 2007 року про реєстрацію 1/4 частки квартири за [PERSON], внесений до даного реєстру. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, про час та місце рогляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачів у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, проти позову не заперечує. Представник Ржищівської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце рогляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] померла 15 вересня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-ОК № 347483 від 15 вересня 2015 року (а.с. 9). Згідно копії паспорту серії СТ 332432 виданого Кагарлицьким РС Управління ДМС у Київській області 09 січня 2013 року, встановлено що [PERSON] народилася 04 грудня 1996 року, на момент розгляду справи є повнолітньою (а.с. 7) Згідно витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі № 42741040 від 23.01.2016 встановлено, що зареєстрована спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] за № 58489774 (а.с. 10). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Ржищівської міської державної нотаріальної контори від 30 березня 2017 року, [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з забороною на відчуження спадкового майна за № 3107998 (а.с. 11). Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] частка 8/25, [PERSON] частка 17/75, [PERSON] частка 17/75, [PERSON] частка 17/75, [PERSON], що підтверджується письмовими доказами по справі: копією свідоцтва про право власності на житло від 03.10.2003 (а.с. 16); копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.05.2007 (а.с.17); копією свідоцтва про право власності на житло від 22.06.2004 (а.с. 18); копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.08.2004 (а.с.19). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вищезазначене майно накладено заборону за № 3107998 від 14 квітня 2006 року відповідно до рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 03.04.2006 (а.с. 12-13). Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2006 року позовні вимоги Ржищівської міської ради Київської області в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав задоволено в повному обсязі, [PERSON], [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON], вирішено питання про стягнення аліментів, а також накладено заборону відчуження житла неповнолітньої [PERSON], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15). Відповідно до копії листа КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації" № 764 від 18 квітня 2017 року, встановлено, що станом на 01 січня 2013 року право власності на квартиру № 24 в житловому будинку № 11 по вул. Леніна в м. Ржищів Київської області зареєстроване за [PERSON] частка 8/25, [PERSON] частка 17/75, [PERSON] частка 17/75, [PERSON] частка 17/75 (а.с. 20). Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦК України опіка припиняється у разі досягнення підопічним чотирнадцяти років. У цьому разі особа, яка здійснювала обов'язки опікуна, стає піклувальником без спеціального рішення щодо цього. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 77 ЦК України піклування припиняється у разі досягнення фізичною особою повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 4 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства" у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей із зазначених закладів, від опікунів чи піклувальників, з прийомної сім'ї чи дитячого будинку сімейного типу. Порядок збереження і передачі в оренду жилого приміщення та іншого майна дитини затверджується Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. п. 5.1 п. 5 глави 15 "Накладання та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за№ 282/20595 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Отже, враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] є повнолітньою, відпала необхідність в забороні відчуження житла, а саме:нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS], тому цю заборону необхідно скасувати. Опираючись на докази подані позивачами а саме: інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 83822748 від 30 березня 2017 (а.с. 12-13), свідоцтвами про право власності на житло за адресою [ADDRESS] від 03 жовтня 2003 року, 22 червня 2004 року (а.с. 16-19), копії листа КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації" № 764 від 18 квітня 2017 року (а.с. 20) право власності за нерухомим майном зареєстрованим за адресою [INFO] належить [PERSON] частка 17/75, [PERSON] частка 17/75, [PERSON] частка 17/75, [PERSON] частка 8/25. Отже запис від 07 травня 2007 року про реєстрацію 1/4 частки квартири за [PERSON] внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є помилковим, та не підтверджений жодним правостановлюючим документом, тому підлягає визнанню недійсним.

Outcome: approved