Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася з позовом до ТОВ "Росвен Інвест Україна" (далі - відповідач), треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Табінський Олег Володимирович, з вимогами: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16932 від 01.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованість в сумі 30512,05 грн, згідно договору №004-01518-040912 від 04.09.2012, укладеного з ПАТ "Дельта Банк"; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 04.09.2012 між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір №004-01518-040912 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Банком було надано кредитну лінію в сумі 15000,00 грн, якою позивач користувалася та вчасно погашала. 03.03.2015 строк дії картки закінчився, а ПАТ "Дельта Банк" було ліквідовано та жодних листів від нього позивачу не надходило. Однак, у лютому 2021 позивачу на поштову адресу було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2021, зі змісту якої вбачається, що 01.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було видано виконавчий напис про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 30512,05 грн, згідно договору від 04.09.2012, укладеного з ПАТ "Дельта Банк". Підстави виникнення такої заборгованості позивачу невідомі, а виконавчий напис нотаріуса є безпідставним. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 09.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 09.03.2021, на задоволення заяви позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса до набуття законної сили рішенням у даній справі. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано. Третіми особами заяв та клопотань не подано. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи 04.09.2012 між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір №004-01518-040912 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с. 7-8). Згідно п. 1.2. банком відкрито клієнту поточний рахунок, а відповідно до п. 1.3. банком надавалася кредитна лінія, на день укладення договору, в сумі 15000,00 грн. Згідно п. 5.2 договір набуває чинності з дати його укладення сторонами та діє до повного виконання ними зобов`язань. Водночас, згідно Умов надання кредитної карти Тарифний пакет "Новий Класичний", які підписані сторонами, строк кредитування, сумою кредитної лінії від 2000,00 грн до 30000,00 грн, становить 365 дні з правом пролонгації (а.с. 9). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2021 ВП №64562613 вбачається, що на підставі виконавчого напису №16932 від 01.02.2021 приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження відносно боржника [PERSON] та постановлено стягнути з неї на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованість в сумі 30512,05 грн, згідно кредитного договору від 04.09.2012, укладеного з ПАТ "Дельта Банк" (а.с. 11). Крім того, 25.02.2021 були винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] на підставі оспореного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 12-15). Разом з тим, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса є безпідставним, оскільки про виникнення заборгованості перед ПАТ "Дельта Банк" її не відомо. Відповідачем, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 09.03.2021, не наведено обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі та не спростовано доводи позивача. Суд встановив, що наявність поданих позивачем доказів та відсутність доводів протилежного, які не були наведені відповідачем, дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування на обґрунтування позовних вимог. Як визначено в ст. 14 ЦК України , цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у встановлених законом випадках. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України Про нотаріат , для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМ України №1172 від 29.06.1999 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в п. 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 за №296/5 , для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ України від 29.06.1999 №1172 . Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМ України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України Про нотаріат виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування в цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із матеріалів справи неможливо встановити на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису яка існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім цього, відповідачем, приватним нотаріусом та приватним виконавцем, на вимогу суду викладену в ухвалі від 09.03.2021 не було надано жодних доказів на підставі яких було винесено для виконання виконавчий напис №16932 від 01.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованість в сумі 30512,05 грн, згідно кредитного договору №004-01518-040912 від 04.09.2012, укладеного з ПАТ "Дельта Банк", що позбавляє суд можливості перевірити документи та розрахунок заборгованості позивача перед стягувачем. Разом з тим, як було встановлено судом, строк користування кредитним лімітом в сумі 15000,00 грн, було узгоджено сторонами 04.09.2012 на 365 дні з можливістю пролонгації. Такий строк закінчився, однак приватним нотаріусом не спростовано спливу строку зобов`язання позивача перед банком при здійсненні виконавчого напису від 01.02.2021. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі N444/9519/12, від 04.07.2018 у справі N310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі N202/4494/16-ц, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Із матеріалів справи не зрозуміло як з кредитного ліміту 15000,00 грн нараховувались проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16932 від 01.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованість в сумі 30512,05 грн, згідно кредитного договору від 04.09.2012, укладеного з ПАТ "Дельта Банк", враховуючи що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також те, що відповідачем не надані жодні заперечення по суті позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також те, що нотаріусом у оскаржуваному виконавчому написі не зазначено коли наступило право вимоги та чи не пропущено строк видачі виконавчого напису, зважаючи, що відповідачем не надані жодні заперечення по суті позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню, Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп., що сплачений позивачем при подачі до суду позову та в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп., що сплачений позивачем при подачі до суду заяви про забезпечення позову, яку було задоволено судом згідно ухвали суду від 09.03.2021. Враховуючи викладене та

Outcome: approved