Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 28.11.2016р. та заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28.12.2012р., вказуючи, що відповідно до укладеної угоди банк надав відповідачу кредит у розмірі 7697 (Сім тисяч шістсот дев'яносто сім) гривень 98 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач зобовязалася прийняти, належним чином використати кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 24 (Двадцять чотири) відсотки річних на суму залишку заборгованості за кредитом та інші платежі в порядку на умовах та в строки, визначених угодою. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Однак, відповідач не виконує своїх зобовязань належним чином, внаслідок чого станом на 17 жовтня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 11389 (Одинадцять тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 80 коп., з яких: 7039 грн. 57 коп. сума непогашеного кредиту, 1329 грн. 46 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1971 грн. 06 коп. заборгованість за пенею та комісією, 1049 грн. 71 коп. штраф. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. В заяві на імя суду представник ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обємі, просить розглянути справу за її відсутності і задовольнити позов. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідач надала свою згоду, що підписана нею 28 грудня 2012 року заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У п.1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг зазначено, що договір діє протягом 12 (Дванадцяти) місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. 28 листопада 2016 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, відповідно до якої банк надав відповідачу кредит у розмірі 7697 (Сім тисяч шістсот дев'яносто сім) гривень 98 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 (Двадцять чотири) відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору від 28.11.2016р., станом на 17 жовтня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 11389 (Одинадцять тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 80 коп., з яких: 7039 грн. 57 коп. сума непогашеного кредиту, 1329 грн. 46 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1971 грн. 06 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 1049 грн. 71 коп. штраф. Відповідно до ч.3 ст.549, ч.3 ст. 551 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тому в позовній вимозі про стягнення штрафу слід відмовити, оскільки покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу), які згідно ст.549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, суперечить ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 1049 грн. 71 коп. Тому позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі.

Outcome: partial