Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її батько [PERSON], який помер 16.02.1998р.,та заповів їй все своє майно, мав у власності земельну частку(пай), розташовану на території Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, що стверджується включення останнього до списку осіб, які мають право на земельну частку(пай), доданого до Державного акту на право колективної власності на землю КСП "Колос" с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області. На даний час позивачка бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно свого батька , однак зробити цього не може оскільки останній помер, не отримавши сертифікату на право на земельну частку(пай), який посвідчував право спадкодавця на вказане майно. З вказаних підстав нотаріус відмовив позивачці у видачі зазначеного свідоцтва, а тому вона вимушена звертатись до суду та просити визнати за нею в порядку спадкування право власності на зазначену земельну частку(пай). В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача - визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 16.02.1998р. в с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР , який діяв на час виникнення правовідносин, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 2 Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Причому спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як вбачається зі спадкової справи № 173, заведеної 22.11.1999р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлого 16.02.1998р. [PERSON], останній залишив заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] - позивачці по справі, яка після одруження змінила прізвище на [PERSON]. Остання спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна [PERSON] (а.с.43-63). Відповідно до п.1 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720-95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. А пунктом 2 зазначеного Указу передбачено, що право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Колос" с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області серії І-ЖТ №000086, був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право колективної власності на землю за № 18 від 06.02.1996р., що стверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Ружинському районі від 04.01.2016р. № 9-621-99.5-4/2-16 (а.с.57). Довідкою відділу Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області від 17.07.2015р. № 1612/02-04, оригінал якої знаходиться в матеріалах спадкової справи, та довідкою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 20.03.2017р. № 0- 6-0.34-14/120-17 стверджується, що [PERSON] був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку(пай) в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Колос" с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області, який був доданий до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП "Колос". Цією ж довідкою підтверджується, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я останнього не виписувався та не видавався (а.с.10, 62, 68). Розмір земельної частки(паю) в землі, яка перебувала в колективній власності КСП "Колос" с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області, складає 4.03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки на місцевості(в натурі), що вбачається з довідки відділу Держземагенства у Ружинському районі від 19.01.2016р. № 9-621-99.4-101/2-16 (а.с.69). На підставі зазначеного, судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входить право на земельну частку(пай), площею 4.03 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Колос" с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області. Проте, як вбачається з повідомлення державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори від 16.05.2016р. № 1121/02-14 , позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку(пай) із-за відсутності правовстановлюючих документів на останню. Таким чином, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини. 3 Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документу, хоча право власності спадкодавця на зазначену земельну частку(пай) в судовому порядку ніким не оспорюється. З врахуванням викладеного , позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачці її обов'язок відповідно до вимог Податкового кодексу України провести декларування отриманої спадщини.

Outcome: approved