Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електромережі» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту недообліковану електричну енергію у розмірі 4393,60 грн., враховану електричну енергію у розмірі 4802,56 грн., а також суму витрат на судовий збір у розмірі 243,60 грн., в якому вказав, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] с власниками квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON] проживає за вказаною адресою. Відповідачі є абонентами «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії. Позивач надає відповідачам електричну енергію в користування. Але відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], користуючись вказаними послугами, не здійснюють оплату цих послуг у встановлених тарифах, а також порушують вимоги Закону України «Про Електроенергетику», «Правил користування електричною енергією для населення, затверджених КМУ від 26.07.199 р. № 1357. У зв'язку з чим мають заборгованість за спожиту недооблікованою електричну енергію, згідно акту № 30217 від 10 жовтня 2012 року, в розмірі 4393,60 грн. та заборгованість за обліковану електроенергією перед позивачем за час з квітня місяця 2005 року по грудень місяць 2013 року в розмірі 4802,56 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно вказану заборгованість у повному обсязі. Представник позивача за дорученням Донець Є.О. в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність та про те, що він повністю підтримує позов та не заперечує про заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не з'являються, про причини неявки суд не повідомляють. Відповідно до повідомлень поштового відділення зв'язку, судові повістки повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. Справа розглянута в порядку ст. 224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов не підлягає частковому задоволенню з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно до ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно, а за п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. До матеріалів справи приєднана довідка КП "Управляюча компанія Будьоннівського р-ну м. Донецька", відповідно до якої відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають та не зареєстровані у квартирі [ADDRESS], і там значиться зареєстрованим з 25.08.2014 року гр.-н [PERSON], до якого позивач вимоги не заявляє, а до 26.10.2010 року був зареєстрований гр.-н [PERSON], котрий помер (а.с.4). Позивачем не надано суду доказів стосовно того, що він знаходиться з відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в будь-яких цивільно-правових стосунках, оскільки з ними не укладались договори про надання послуг щодо електроенергії і вони не є абонентами позивача, тобто на них не відкриті особисті рахунки за вказаною вище адресою, і з цього приводу позивачем не надано жодних доказів. Більш того, згідно акту № 30217 від 10 жовтня 2012 року, квартирі [ADDRESS] було виявлено порушення з боку гр.-ки [PERSON] в присутності гр.-ки [PERSON], а не у відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], котре полягало в самовільному підключенні після відключення через прилад обліку, чим було порушено дотримання вимог Закону України «Про Електроенергетику», «Правил користування електричною енергією для населення, затверджених КМУ від 26.07.199 р. № 1357. Однак, гр.-ка [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] названий акт не підписували, на засіданні комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН не були присутні, що підтверджується протоколом № 6452 від 07.12.2012 р., про проведення цього засідання сповіщені не були, а приєднане позивачем повідомлення на а.с. 10 не свідчить, що воно направлялось саме [PERSON] чи відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-9). Гр.-ка [PERSON] не є відповідачем за позовом позивача, а сам факт присутності гр.-ки [PERSON] при складанні вказаного акту за № 30217 від 10 жовтня 2012 року не свідчить про її відповідальність за порушення вказаних законів України. Крім того, аналізуючи надані позивачем інші докази, суд також не може погодитись, що відповідач [PERSON] повинна нести відповідальність за порушення Правил користування електроенергією за актом № 30217 від 10 жовтня 2012 року чи за заборгованість по облікованій електроенергії перед позивачем за час з квітня місяця 2005 року по грудень місяць 2013 року в розмірі 4802,56 грн., як власник названої квартири, оскільки за наданим технічним паспортом та рішенням Будьоннівського райсуду м. Донецька від 05.10.2009 року вона стала власником квартири [ADDRESS] тільки 15 жовтня 2009 року, а з 30.12.2009 року за договором дарування ця квартира стала власністю гр.-на [PERSON] Позивачем не надано суду жодних доказів того, що за час з 15.10.2009р. по 30.12.2009 року відповідач [PERSON], а з 30.12.2009 року по грудень місяць 2013 року відповідач [PERSON] користувались послугами позивача і яка саме була заборгованість по електроенергії за цей час у кожного з них. Позивачем у підтвердження своїх позовних вимог приєднаний акт звірки № 1/35003 від 12.03.2010 року, за текстом якого споживачем електроенергії є гр.-ка [PERSON] за період з 26.02.2003р. по 11.03.2010 року визнана заборгованість на суму 6106,95 грн., що також підтверджує висновки суду про недоведеність провини відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у нарахованій заборгованості по електроенергії перед позивачем. Вказаний акт не підписаний не тільки відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а навіть гр.-кою [PERSON] , а підписаний гр.-кою [PERSON], котра за матеріалами справи не має жодного відношення до квартири [ADDRESS]. Частинами 3,4 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому, суд приходить до висновку, що позивач не довів та не надав суду належні та достатні докази стосовно своїх позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивач не підлягають задоволенню, то на підставі ст.88 ЦПК України, суд не вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь позивача сплачений останнім судовий збір при поданні позову до суду в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст.64,67,68 ЖК України, 625 ЦК України, ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги,"та

Outcome: dismissed