Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Калінін С.К. звернувся до суду із позовом до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якого просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича № 1529 від 20.06.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 600 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 1529 від 20.06.2020 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості в сумі 17 600 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за кредитним договором № 1694897 від 25.12.2019, укладеним із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проведено за період з 18.01.2020 по 05.05.2020. Сума заборгованості за кредитним договором складає 16 800 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача в розмірі 800 грн. Такий виконавчий напис вважає протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства та не підлягає виконанню. Зокрема виконавчий напис був винесений з порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки нотаріус керувався положеннями законодавства, яке згідно судового рішення втратило чинність. Відповідно станом на дану винесення оскаржуваного виконавчого напису нотаріус мав право вчиняти виконавчі написи лише на підставі нотаріально засвідчених договорів. Вказані обставини сталі підставою звернення до суду, тому просить суд позов задовольнити та визнати виконавчий напис від 20.06.2020 таким, що не підлягає виконанню та відшкодувати позивачеві понесені ним судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. Ухвалою від 26.07.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно з поданням до суду позовної заяви представником позивача - адвокатом Калініним С.К. була подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 62452045 від 02.07.2020, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича № 1529 від 20.06.2020, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 600 грн. Ухвалою від 28.08.2021 вказана заява була задоволена. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Калініна С.К. на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого зазначив, що стороною позивача до справи ще не долучені всі докази щодо оплати витрат на професійну правничу допомогу. Вказане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки розгляд справи проводиться судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно особиста участь сторін та їх представників чинним процесуальним законодавством не передбачена. Щодо необхідності подання представником позивача додаткових доказів суд враховує, що в силу частини 2 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України). Натомість при зверненні до суду про неможливість подання певних доказів та наявність наміру подати їх згодом представником позивача повідомлено не було, що у свою чергу виключає можливість подання позивачем та/або його представником будь-яких доказів на даному етапі розгляду справи. Щодо витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви були долучені договір з додатком, рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди), меморіальний ордер від 08.07.2021, акт виконаних робіт. Також додатково на адресу суду направлено меморіальний ордер від 08.07.2021 на суму 3 000 грн. Відповідач ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» направило на адресу суду відзив, відповідно до якого проти позову заперечує та просить суд у його задоволенні відмовити. В обґрунтування поданого відзиву товариство зазначало, що вважає позов необґрунтованим, завідомо безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зокрема процедура укладення з товариством договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах споживчого кредиту, відбувається відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема відповідно до вимог ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про електронну комерцію», а також відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та проходять в онлайн-режимі. Клієнт заповнює анкету на сайті Товариства, підписує договір та приймає його умови шляхом електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилається SMS-повідомленням. У свою чергу позивач заповнив заявку на отримання кредиту на сайті Товариства, за результатами розгляду йому була надіслана пропозиція укласти електронний договір (оферту), який містить всі істотні умови, шляхом розміщення його у особистому кабінеті, після чого товариство надіслало засобами зв`язку на вказаний позивачем номер телефону одноразовий ідентифікатор у виді коду, який клієнт ввів та підписав договір. При введенні коду на сайті товариства цим самим направлено Товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане одноразовим ідентифікатором, що являється датою укладення договору. Дата та час отримання відповідачем електронного повідомлення є датою укладення договору та була зафіксована у договорі у розділі «Реквізити та підписи сторін» (підписано одноразовим ідентифікатором 25.12.2019 15:24:15). Після цього відповідач направив на адресу клієнта примірник договору у формі електронного документу за вказаною адресою електронної пошти та розмістило договір в особистому кабінеті клієнта. Згодом 25.12.2019 був здійснений переказ коштів шляхом перерахування їх на банківську картку клієнта, яка була вказана ним особисто у заяві на отримання кредиту. Таким чином позивач погодився на всі істотні умови договору, а саме: строк - 10 днів, знижена процентна ставка - 1,35 % від суми позики за кожний день користування позикою (492,75 % річних) та стандартну процентну ставку - 1,80 % від суми позики за кожний день користування нею (657 % річних). Позивач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти та проценти за користування ними вчасно не повернув. Також не погодився відповідач із твердженнями представника позивача щодо неправомірності вчинення виконавчого напису по даному виду зобов`язань. В обґрунтування вказаних заперечень послався на Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ЗУ «Про нотаріат», якими регламентовано порядок вчинення таких нотаріальних дій, визначено перелік необхідних для цього документів. У свою чергу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у зв`язку з наявними з боку [PERSON] порушеннями умов договору направило на його адресу письмову вимогу про усунення порушень від 05.05.2020 вих. № 1694897-5-2020, в якій було в тому числі повідомлено, що невиконання вимоги повідомлення буде підставою для передачі справи до нотаріуса для вчинення виконавчого напису та початку дій щодо примусового стягнення заборгованості. Відповідно клієнт був інформований про наявну заборгованість, по кредитному договору та повідомлений, що у разі невиконання письмової вимоги про усунення порушень товариством буде розпочато дії щодо примусового стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Для вчинення оскаржуваного виконавчого напису відповідачем були подані нотаріусу всі необхідні документи, та підтверджено розмір наявної заборгованості випискою. Загальна сума стягнення разом з витратами на вчинення виконавчого напису складає 17 600 грн. Окремо відповідач зазначив, що заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу позивача в розмірі 5 000 грн. є безпідставними та завищеними, тому не підлягають до відшкодування, оскільки справа не є складною, також слід врахувати ціну позову, принципи співмірності, розумності судових витрат. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить також і Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019 р. по справі N 137/1666/16-ц. Судом встановлено, що 20.06.2020 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за N 1529, яким звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , місце народження - Черкаська обл., Чигиринський р-н, м. Чигирин, РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який є боржником за кредитним договором 1694897 від 25 грудня 2019 року, укладеним з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 41078230, далі іменований - стягувач, заборгованість за кредитним договором 1694897 від 25 грудня 2019 року. Строк платежу за вказаним кредитним договором настав і боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18 січня 2020 року по 05 травня 2020 року. Сума заборгованості складає 16 800 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 000 грн. прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1 800 грн. строкова заборгованість по кредиту - 0,00 грн. строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн. строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями - 5 000 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 800 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 17 600 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 02.07.2020 відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого напису нотаріуса (ВП N 62452045). Для вчинення вказаного оскаржуваного виконавчого напису стягувач ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» подало нотаріусу такі документи: -договір № 1694897 від 25.12.2019 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту; -додаток № 1 до договору - графік платежів; -письмову вимогу від 05.05.2020 за вих.. № 1694897-5-2020; -список згрупованих поштових відправлень; -розрахунок суми заборгованості; -копію довіреності на представника. Вказані відомості встановлені судом відповідно до наданої відповідачем заяви від 19.06.2020. У свою чергу суду відповідач надав на підтвердження наявності заборгованості та її розміру станом на момент звернення до приватного нотаріуса виписку з особового рахунку за кредитним договором № 1694897 на ім`я [PERSON] . З урахуванням наведеного суд позбавлений можливості визначити який саме документ був наданий приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. на обґрунтування розміру наявної заборгованості. Також суд враховує, що за своєю правовою природою виписки та розрахунок суми заборгованості є різними за своєю природою документами. За змістом положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України). У свою чергу аналізуючи спірні правовідносини вбачаються підстави стверджувати, що єдиною підставою виникнення боргових правовідносин відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України міг бути договір або інший правочин. Статтею 512 Цивільного кодексу України законодавець визначив підстави заміни кредитора у зобов`язанні, що підтверджує можливість такої заміни лише у існуючому зобов`язанні. У свою чергу відповідачем всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження факту існування безспірної заборгованості позивача перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»за кредитним договором N 1694897 від 25.12.2019, за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису. Також суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі N 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині: зокрема, пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". За таких обставин, аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису N 1529, вчиненого 20.06.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Порядок розподіл судових витрат регламентовано статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Аналізуючи заявлені до відшкодування представником позивача судові витрати та наявні у матеріалах справи докази на їх підтвердження суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають понесені ним судові витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн., оскільки за наслідками розгляду така заява була задоволена, відповідно загальний розмір витрат по оплаті судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] становить 1 362 грн. Щодо витрат на надання професійної правничої допомоги судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підставі ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу та його розміру суду надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/21 від 14.06.2021, який був укладений між [PERSON] та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери». Відповідно до п. 1.1. вказаного договору визначено, що предметом даного договору є надання бюро усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту за рішенням суду визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Відповідно до п. 3.2. вказаного договору сторони узгодили, що за правничу (правову) допомогу, передбачену п. 1.1., 1.2., Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) розмір якого, а аткож умови і порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього Договору, з урахуванням Рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (винагороди), затверджених рішенням засновника АО «Калінін і Партнери» № 3/2018 від 17.07.2018. Додатком № 1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/21 від 14.06.2021 сторони узгодили гонорар Бюро, умови та порядок розрахунків, зокрема розмір - 5 000 грн., який має бути сплачено на поточний рахунок Бюро. Меморіальним ордером № 145246227 від 08.07.2021 підтверджено факт сплати [PERSON] на користь бюро грошових коштів у сумі 1500 грн. Долучений заявою від 28.09.2021 меморіальний ордер № 145243745 від 08.07.2021 на суму 3 000 грн. суд не може взяти до уваги на підтвердження розміру понесених позивачем витрат, що пов`язані з розглядом даної справи, оскільки у призначенні платежу зазначено, що вказані грошові кошти сплачені від імені [PERSON] . Крім того, оскільки вказані докази надані суду після подання позовної заяви, суду не надано доказів направлення копії такого доказу на адресу відповідача, тому відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України суд не бере такий доказ до уваги. Долучені до матеріалів справи рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди), затверджені рішенням засновника АБ «Калінін і Партнери», не можуть бути взяті судом до уваги як підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони мають рекомендаційний характер та не можуть бути доказом наявності/відсутності договірних відносин, їх об`єму та вартості. У свою чергу наданий суду акт виконаний робіт (наданих послуг) від 16.08.2021 не містить відомості про його погодження (прийняття виконаних робіт) позивачем, оскільки підписаний лише зі сторони АБ «Калінін і Партнери». За таких обставин суд приходить до висновку, що доведеними та фактично підтвердженими є витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 500 грн., які підлягають відшкодуванню на користь позивача. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи, що учасниками справи не було подано вмотивованого клопотання про скасування застосованого ухвалою суду від 28.08.2021 р. заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення по виконавчому провадженню, тому даний захід забезпечення позову продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved