Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

14 серпня 2018 року ТДВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" звернулось до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що 03 листопада 2015 року між ним та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6103501, за яким забезпечений транспортний засіб ВАЗ 2106, д/н [NUMBER]. 11 серпня 2016 року близько 04 год. 50 хв. на 226 км а/д Знам'янка-Луганськ сталася ДТП за участю забезпеченого автомобіля під керуванням відповідача та транспортного засобу "Mercedes-Benz", д/н [NUMBER], внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачем потерпілій стороні було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49 000,00 грн. без врахування франшизи у розмірі 1 000,00 грн. Позивач звертався на адресу відповідача із регресною вимогою про повернення вищезазначеної суми, яка була залишена без задоволення. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн. 00 коп. та судові витрати у справі. Ухвалою суду 15 серпня 2018 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 65-66). 27 серпня 2018 року позивачем було усунено недоліки позовної заяви (а.с. 68-72). Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 74-75). Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 90-91). У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 95). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, 03 листопада 2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АЕ/6103501, відповідно до якого в період з 04 листопада 2015 року по 03 листопада 2016 року включно забезпечувалась цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем "ВАЗ 2106", державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4). 11 серпня 2016 року, близько 04 години 50 хвилин на 226 км автодороги Знам'янка-Луганськ, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з ротової порожнини), виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем "Мерседес", д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті чого автомобілям спричинені механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду, постраждалих немає. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків [PERSON] відмовився. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6-7). 22 листопада 2016 року Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" як власнику пошкодженого автомобіля "Мерседес", д/н [NUMBER] [PERSON], на підставі заяви останнього та на підставі страхового акту було виплачено страхове відшкодування в сумі 49 000 грн. 00 коп. (а.с. 48, 49, 52, 53,54, 55). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності до п.п. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки відповідач [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до нього. Судом установлено, що 24 жовтня 2017 року за вих. № 150-р-16GL-590-000037 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус"зверталось на адресу [PERSON] із листом про відшкодування вищезазначених витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, яка залишилась без задоволення (а.с. 56-57, 58). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 49 000,00 грн., виплаченого страхового відшкодування. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку, що аргументи позивача, наведені в позові, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - є всі підстави для задоволення позову та присудження до стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі, підтвердженому розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved