Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 28 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком" (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" ) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21/8-08, за яким банк надав позичальнику кредит у сумі 10000,00 євро, станом на день укладення договору за офіційним курсом складало 75972,20 гривень, на умовах, передбачених Договором. За користування кредиту було встановлено процентна ставка в розмірі 11,5% річних. 17 грудня 2012 року між публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого новий кредитор прийняв кредитний портфель та зобов"язався виплатити первісному кредитору грошову винагороду, а також набув всіх прав вимог первісного кредитора за кредитним договором з правом вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов"язань. Оскільки відповідачем тривалий час не виконувалось покладене на неї кредитним договором зобов`язання, товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звертається до суду за захистом свого порушеного права. 16 жовтня 2013 року Свалявським районним судом Закарпатської області винесено рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 21/8-08 від 28.02.2008 року в розмірі 132 787,31 гривень. На даний час рішення Свалявського районного суду Закарпатської області відповідачем не виконане. Враховуючи тривале порушення умов кредитного договору, ТОВ «Кредитні ініціативи» було нараховано на суму заборгованості за кредитом передбачені ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційні витрати, починаючи з 01.06.2018 року по 31.05.2021 року сума трьох відсотків річних та інфляційних становить 21869,32 грн, що складається з: 277,18 грн. - 3 % річних 01.06.2018 року по 31.05.2021 року; 21592,14 грн. - інфляційні витрати в період 01.06.2018 року по 31.05.2012 року, які просить стягнути з відповідача та оплачений судовий збір в розмірі 2270,00 гривень. \~ \~ \~ \~ Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 липня 2021 року справу № 306/1142/21 (провадження №2/306/6123/21) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 20). 27 липня 2021 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с.23). Адвокатом відповідача Печунка В.О. 20 вересня 2021 року до канцелярії суду подано відзив на позов, в якому зазначає, що з позовними вимогами, які заявлені ТОВ "Кредитні ініціативи" не згідний оскільки відсутній детальний розрахунок суми заборгованості , не зазначено на підставі чого було нараховано суму інфляційних витрат, а також те, що представником позивача не зазначено в позові, що з [PERSON] кожного місяця стягуються кошти в погашення заборгованості, просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 46-55). Представником позивача - адвокатом Галдецьким Я.А подано відповідь на відзив в якому вказує, що доводи викладені у відзиві на позов є помилковими, необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, а відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зобов"язань за кредитним договором. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 58-68). В судове засідання представник ТОВ "Кредитні ініціативи" не з`явився, на електронну адресу суду надіслав клопотання за вх.№ 1262 від 20.08.2021 року про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с. 25-27). Відповідач та\~її адвокат\~в судове\~засідання не\~зявилися по\~невідомим суду\~причинам,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~була своєчасно\~та належним\~чином повідомлені\~(а.с.\~80,81). Заяв про розгляд справи без їхньої участі не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами зобовязального права. Згідно ч.1ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком" (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" ) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21/8-08, за яким банк надав позичальнику кредит у сумі 10000,00 євро, станом на день укладення договору за офіційним курсом складало 75972,20 гривень, на умовах , передбачених Договором (а.с.5-9). Згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2013 року стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 132 787,31 гривень (а.с. 12, 13) На даний час рішення суду залишається невиконаним. Згідно розрахунку вимог банку у зв"язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 21/8-08 від 28.02.2008 року за період з 01.06.2018 року по 31.05.2021 року сума 3 % річних та інфляційні витрати, становить 21869,32 грн, що складається з: 277,18 грн. - 3 % річних та 21592,14 грн. - інфляційні витрати (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1ст.530 ЦК України). Невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Згідно із положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Відповідно до статті 3 цього Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Отже, зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен місяць щодо якого обчислюється відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Згідно ч.3 ст.12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором відповідачем сплачена не була, що підтверджується довідкою про розмір заборгованості, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат в сумі 21869,32 грн. підлягає задоволенню. Доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем та її адвокатом не надано. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved