Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. У своєму позові просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], яка після смерті її дочки [PERSON] залишилася без батьківської опіки. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої та встановити опіку над малолітньою. У зв'язку з тим, що дитина з моменту народження проживала разом з позивачко, та після смерті матері продовжує з нею проживати, якою вона опікується просить суд призначити її опікуном над малолітньою онукою. Позивачка у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву у якій просив розглядати справу без його участі та заяву Завірену приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області від 23.10.2017р. в якій він відмовляється від батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки. (а.с.13,70) Представник третьої особи Органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області підтримали даний позов та надали відповідний висновок та подання. В судовому засіданні за участі психолога, класного керівника та директора шкоди допитувалася малолітня [PERSON], яка не заперечувала проти позбавлення батьківських прав її батька так як вона з ним спілкується рідко. Пояснила, що після смерті матері вчителі та психолог школи з нею з приводу смерті матері не спілкувалися, не з'ясовували на утримані кого вона перебуває. Її опікою після смерті матері займається бабуся, не заперечувала проти того, щоб суд призначив її опікуном. Суд тривалий час розглядав справи із-за неналежної процесуальної поведінки Органів опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, якими було надано висновки №21 та подання №22 лише 07.02.2018 року. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 08.02.2007р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу ( а.с. 5). Від подружнього життя із [PERSON] у відповідача народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.21). В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] її малолітня дочка [PERSON] [INFO], яка навчається Южноукраїнській загальноосвітній школі І-Ш ступенів №2 залишилася без батьківської опіки. Малолітня [PERSON], [INFO] після смерті матері залишилася проживати, за місцем своєї реєстрації,разом із своєю бабою [PERSON] в кв. [ADDRESS], що підтверджується ( актом обстеження умов проживання від 25.10.2017р). В квартирі фактично проживають неповнолітня [PERSON], її баба та малолітня [PERSON] [INFO], відповідно до довідки про склад сім'ї зареєстронано 7 чоловік. (а.с.55). Позивачка доводиться малолітній [PERSON] [INFO] її рідною бабою , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] відповідно до якого її матір'ю є [PERSON]. [PERSON] розлучена, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с25)., є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію в розмірі 1442.52 грн.(а.с.21)., до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має відповідно довідки Міністерства Внутрішніх справ України(а.с.28). Згідно висновку про стан здоров'я [PERSON] за станом здоров'я може бути опікуном малолітньої дитини. (а.с.58) Згідно висновків про стан здоров'я та фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON], вбачається, що дитина майже здорова. (а.с.57) В судовому засіданні встановлено, що органи місцевого самоврядування залиши малолітню без батьківської опіки, не відреагували на виявлений факт смерті матері малолітньої дівчинки. Навчальний заклад в якому навчається неповнолітня, залишився осторонь, що вказує на відсутність взаємодії та координації дій державних органів в даній ситуації. Відповідач погодився на позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] [INFO], що підтверджується його заявою від 23.10.2017 р. завіреною приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області.(а.с.13). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу з дитиною спілкувався рідко, не приймав ні якої участі її виховані, не цікавився її розвитком та навчанням. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] вихованням, лікуванням, утриманням малолітньої [PERSON], [INFO] займається її баба [PERSON] Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з правилами ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦК Українисуд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК Українипри розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Суд погоджується з поданням органів опіки та піклування Южноукраїнської міської ради миколаївської області про встановлення опіки над малолітньою. Разом з тим суд не погоджується з висновками органів опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав відповідача так як він недостатнім і необгрунтованим. Органи опіки та піклування самоусунулись від функцій покладених на них державою, переклали тягар на бабу малолітньої, що підтверджується їх висновком, у якому відсутня будь-яка інформація про батька малолітньої, про місце його реєстрації, фактичне проживання, відсутня взаємодія органів опіки та піклування за місцем фактичного проживання відповідача. Разом з тим з фактичних обставин справи встановлених в судовому засіданні, що відповідач - батько дитини, [PERSON] без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню. Дитина після смерті матері проживає з бабою, яка нею опікується. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст . 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків з незалежних від неї причин. Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини. Також згідно Конвенції про права дитини суд бере до уваги, що, як зазначено в Декларації прав дитини, "дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження", Суд ухвалює судове рішення щодо малолітніх,

Outcome: approved