Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості з тих підстав, що як стверджує 07.10.2008 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 8673,61 доларів США на термін до 06.10.2015 року, а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, [PERSON] повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі 8673,61 доларів США. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого банком було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за кредитним договором. Дана вимога була залишена без задоволення. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники, предметом спору є однорідні права та обов'язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, позов пред'явлено до двох відповідачів. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 08.09.2015 року має заборгованість в розмірі 44915,75 доларів США, яка складається з наступного: 9831,12 доларів США - заборгованість за кредитом, 3921,33 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1289,79 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 27723,90 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 11,31 доларів США - штраф (фіксована частина), 2138,31 доларів США - штраф (процентна складова). Просить солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 44915,75 доларів США, що закурсом 22,11 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.09.2015 року складає 993087,32 грн. за кредитним договором від 07.10.2008 року, та витрати зі сплати судового збору в розмірі 14896,31 грн. Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове двічі поспіль 04.12.2015 року та 17.12.2015 року не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ч.ч. 1, 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обємі зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.10.2008 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 8673,61 доларів США на термін до 06.10.2015 року, а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Цей факт підтверджується копією кредитного договору від 07.10.2008 року. 07.10.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір поруки. Даний факт підтверджується копією договору поруки від 07.10.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, [PERSON] повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.5 договору поруки, банком було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за кредитним договором. Згідно п.6 договору поруки поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання залишена без задоволення. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 08.09.2015 року рахується заборгованість в розмірі 44915,75 доларів США, яка складається з наступного: 9831,12 доларів США - заборгованість за кредитом, 3921,33 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1289,79 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 27723,90 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 11,31 доларів США - штраф (фіксована частина), 2138,31 доларів США - штраф (процентна складова). Цей факт підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у ст.ст.47, 49 цього закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.192 ЦК України). Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено декретом КМ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.93 №15-93, ст.5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього декрету. У звязку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Судом встановлено, що НБУ видано ПАТ КБ "ПриватБанк" банківську ліцензію на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов кредитного договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Тому, виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обємі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 14896,31 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 533, 1054, 1048, 1049, 1050,1052 ЦК України,

Outcome: approved