Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 25 березня 2021 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець А.А., звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 20631 від 03.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості в розмірі 105 006,29 грн. На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем Мельником Ю.А. було відкрито виконавче провадження. Позивачка вважає, що вчинення виконавчого напису не відповідає вимогам загального та спеціального законодавства, яким регулюється здійснення даної процедури. Так, при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом були порушені вимоги ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» щодо вчинення виконавчих написів нотаріусом лише в разі, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Заборгованість [PERSON] перед відповідачем відсутня. Посилається на п.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Також вказує, що на момент вчинення виконавчого напису та на момент його пред`явлення набула чинності та діяла Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., якою було скасовано п.1 та п. 2 Постанови КМУ № 562 від 26.11.2014 року. В подальшому 01.11.2017р. Вищий адміністративний суд України остаточно скасував норму Постанови КМУ, на підставі якої нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис. Виходячи з викладеного позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №20631 від 03.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на корить ТОВ «Вердикт Капітал» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору та складається з заборгованості в розмірі 105 006,29 грн. 26 травня 2021 року представником відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» подано до суду відзив на позовну заяву. Вказує, що доводи позивача не заслуговують на увагу. У відзиві посилається тільки на нормативні та законодавчі акти вчинення виконавчого напису, роз`яснення Закону України «Про нотаріат» та практики Верховного Суду. Жодного доказу на підтвердження заперечень, викладених у відзиві не надано, зокрема: ні інформації щодо укладення договору між сторонами, ні договору про відступлення право вимоги ні доказів того, що позивач був сповіщений про намір вчинення виконавчого напису, що у відповідача на момент його вчинення існувало право на стягнення заборгованості, що виконавчий напис вчинено на підставі первинних документів, які підтверджують заявлену до стягненню суму заборгованості. У задоволенні позовних вимог просить відмовити. Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. пояснень щодо позову або відзиву не надав. Пояснення сторін в судовому засіданні Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності відповідача. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Вказує, що документи на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані на протязі 5 днів. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» та третя особа в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви ( клопотання) учасників справи 25.03.2021 року позивачем разом з позовною заявою подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №20631 від 03.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 105 006,29 грн. 12.04.2021 року представником позивача [PERSON] адвокатом Ракущинець А.А. подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. 18.05.2021 року представником позивача [PERSON] адвокатом Ракущинець А.А. подано до суду клопотання про витребування доказів. 26.05.2021 року представником відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. 07.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. подано до суду заяву про долучення доказів до справи. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено розглядати в порядку загального позовного провадження, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2021 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №20631 від 03.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 105 006,29 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2021 року клопотання представника позивача адвоката Ракущинець А.А. про витребування доказів задоволено, витребувано докази по справі від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2021 року виправлено описку в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2021 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом 28 серпня 2013 року між ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON] , було укладено заяву-договір №0290\\013432-ZP від 28.08.2013 року. За умовами зазначеного договору [PERSON] відкрито рахунки: 1.Поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] в українській гривні із кредитною лінією в сумі не більше 250 000,00 грн. строком на рік (тобто 364 (365) календарних днів з моменту (дня) надання кредиту); 2.Поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] в гривні із кредитною лінією в сумі не більше 50 000,00 грн. строком на рік (тобто 364 (365) календарних днів з моменту (дня) надання кредиту); 3.Рахунок «Ощадний +» (на вимогу) № [NUMBER] в українській гривні; 4.Рахунок «Активний» № [NUMBER] в українській гривні, строк розміщення 6 місяців; 5.Рахунок «Активний 3 міс» № [NUMBER] в українській гривні, строк розміщення 3 місяців. 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, був вчинений виконавчий напис, реєстр. № 20631, за яким з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 0290\\013432-ZP від 28 серпня 2013 року, укладеним з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ\\ВЕСТА від 28 січня 2019 є ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", код ЄДРПОУ 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01\\19\\2 від 29 січня 2019 є ТОВ "Вердикт Капітал", код ЄДРПОУ 36799749, заборгованість за Кредитним договором 0290\\013432-ZP від 28 серпня 2013 року. З тексту виконавчого напису вбачається, що «строк платежу за кредитним договором 0290\\013432-ZP від 28 серпня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 27 листопада 2020 року. Сума заборгованості складає 104 356,26 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 19 747,02 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 43 158,82 грн., строкова заборгованість по комісією становить 4 014,46 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 37 435,99 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 650 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню -105 000,29 грн» 22.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. відкрито виконавче провадження № 64592557 з виконання вищезазначеного виконавчого напису. Оцінка суду Відповідно до ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Слід зазначити, що будь - які інші докази, окрім зазначених вище, суду подані не були, відтак у суду з урахуванням принципу диспозитивності відсутні підстави для збирання доказів, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості, стягнення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса. В ситуації, що розглядається, позивач не погодився із існуванням такої заборгованості і відповідно обґрунтованістю вчинення виконавчого напису нотаріуса. Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про нотаріат» та іншими підзаконними нормативно - правовими актами. За приписами ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст. 18 цього Кодексу нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-12 та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону від 2 вересня 1993 року № 3425-12 ). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місце знаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99№ 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18),від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19),від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З наданого суду виконавчого напису вбачається, що з боржника стягнуто заборгованість за період з 29 січня 2019 року по 27 листопада 2020 року. Сума заборгованості складає 104 356,26 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 19 747,02 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 43 158,82 грн., строкова заборгованість по комісією становить 4 014,46 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 37 435,99 грн., 650 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису. Як вбачається із договору від 28.08.2013 року він містить графік погашення заборгованості та відсотків у період з дати надання кредиту протягом 1 року, тобто 364/365 календарних днів, тобто передбачає погашення кредиту повністю до 28.08.2014 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про місячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право відповідача нараховувати відсотки та користування кредитом та неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, припинилося зі спливом строку кредитування. При цьому у виконавчому написі зазначено період стягнення з 29 січня 2019 року по 27 листопада 2020 року, тобто нарахування проведено після спливу строку кредитування. З наведеного випливає, що зазначена в виконавчому написі сума кредитної заборгованості не є безспірною, оскільки включає нарахування за період, протягом якого відповідач не мав право нараховувати відсотки, окрім як за ст. 625 ЦК України. При цьому розмір нарахованих відсотків явно не відповідає сумі заборгованості та не може бути у розмірі 3% річних, як це передбачено ст. 625 ЦК України, оскільки інший розмір не визначений в договорі. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на час вчинення спірного виконавчого напису, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Незважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, виконавчий напис був вчинений за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою. За таких обставин, надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які свідчать про доведення відсутності обставин про існування безспірної заборгованості, що підтверджує обґрунтованість позовних вимог. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги, підтверджували існування безспірної заборгованості, надсилання боржнику відповідної вимоги. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Розподіл судових витрат між сторонами Витрати із сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позову.

Outcome: approved