Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач ПрАТ « Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з винної у скоєнні ДТП особи [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 34 272,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача Волобоєва Т.В. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 07.11.2015 року 06:45 год. рухався по вул. В. Кільцева дорога в м. Києві, біля будинку № 30 по вулиці Зодчих, керуючи транспортним засобом - автомобілем [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, не дотримався вимог знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2016 року визнано винним у скоєнні ДТП за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідача [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 23). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ". Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " є спеціальним законом, який має пріоритет над загальним. Згідно п. 9.4 ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (Поліс № АЕ 3166315) цивільна правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ « Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», забезпечений транспортний засіб - «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], ліміт відповідальності на день настання страхового випадку за шкоду майну - 50 000, 00 грн. (а.с. 19). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 14.12.2015 року до позивача звернувся [PERSON] з заявою про здійснення страхового відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 07.11.2015р. за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно звіту №16056 від 08.12.2015 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Рено», д.н.з. [NUMBER], матеріальний збиток складає 41 126,45 грн. з урахуванням ПДВ., без урахування ПДВ - 34272,04 грн. (а.с. 24-26). Відповідно до страхового акта № 136978 від 04.02.2016р. страхова сума, яка підлягає виплаті [PERSON] становить 34272,04 грн. та відповідно до платіжного доручення №968 від 15.02.2016р. була сплачена [PERSON] (а.с. 35, 36). 01.03.2016 р. за вих.. № 718 позивач надсилав відповідачу претензію на суму 34 272,04 грн. з пропозицією в добровільному порядку сплатити регресну претензію, однак вказана претензія відповідачем не задоволена в добровільному порядку. Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved