Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила суд: -визнати за [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] , після померлого [INFO] батька - [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] ; [INFO] померла її бабуся [PERSON] , а [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті зазначених родичів позивачки відкрилась спадщина на вищезазначену квартиру, власниками якої були дідусь, бабуся та батько позивачки в рівних частинах кожний. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. 23 червня 2017 року вона ( [PERSON] ), у встановлений законом строк, звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Н.С. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. від 20 березня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] відмовлено, з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на майно. Вищезазначені обставини змусили її звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивачки на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі, з підстав, викладених у позові. Відповідачка в судове засідання не з`явилась; про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістила; відзив на позов не надіслала, як і не направила свого представника для прийняття участі у розгляді справи; заяв про оголошення перерви також не надіслала; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив суд позов задовольнити. Оскільки, представник позивачки в судовому засіданні не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухав пояснення представника позивачки, представника третьої особи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 березня 1993 року належала в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.116). Позивачка є донькою [PERSON] та онукою [PERSON] і [PERSON] (а.с. 7, 8 ). Під час розгляду справи, судом встановлено, що [INFO] помер дідусь позивачки - [PERSON] , [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] , [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] ( а.с.9-11 ). Після смерті діда, баби та батька позивачки, відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . 20 березня 2018 року постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. відмовлено [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме на: квартиру [ADDRESS] , в зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ст.1261 ЦК України ). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.1, 2 ст.1223 ЦК України). Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини ( ч.1 ст.1266 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 66 Закону України "Про нотаріат", на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна (ст. 69 ЗаконуУкраїни "Про нотаріат"). У відповідності з п.п. 4.15, п.п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5, яка є чинною на час розгляду справи, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч. 1 ст.392 ЦК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та керуючи ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 15,16, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1266, 1268, 1296, 1299 ЦК України; ст. ст. 66. 69 Закону України "Про нотаріат", суд

Outcome: approved