Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 25.07.2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду не те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які розміщені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач взятих на себе за умовами договору зобов'язань не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.12.2017 року складає 117000,00 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що кредитного договору із позивачем не укладав, гроші від банку не отримував. Вказав, що до позовної заяви позивачем долучено копію паспорта відповідача із фотокарткою іншої особи. Так, 05.07.2016 року він виявив зникнення свого паспорта серії КМ №586870, виданого 16.02.2009 року Кодимським РВ ГУМВС України в Одеській області, з приводу чого відразу звернувся до Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в м.Одесі ГУНП в Одеській області із заявою про викрадення паспорта. Не отримавши належного результату розгляду правоохоронними органами заяви про викрадення паспорта, [PERSON] звернувся до Кодимського ВП ГУНП в Одеській області (за місцем свого постійного проживання та реєстрації) із заявою про розслідування крадіжки належного йому паспорта. На підставі вказаної заяви слідчим внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 190 КК України та було розпочато досудове розслідування. Зазначив, що із заявою про надання кредиту до позивача не звертався, будь-які дії, спрямовані на отримання від його імені кредиту були вчинені невідомою особою. Тож просив у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з нього 117000грн. за кредитним договором від 25.07.2016 року відмовити в повному обсязі. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказав, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, на підтвердження чого банк надав виписку з карткового рахунку. Просив позов задовольнити. \~Суд, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень за позовом, приходить до наступних висновків. Згідно довідки Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області встановлено, що 05 липня 2016 року\~[PERSON] звернувся до Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в м.Одесі ГУНП в Одеській області з приводу зникнення його паспорта. 27 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області з повідомленням про те, що невідома особа скориставшись його паспортом громадянина України серії КМ №586870 взяла кредит на його ім'я, за результатами чого було розпочато кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12016160320000599. Встановлено також, що 25.07.2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та невстановленою особою був укладений договір відповідно до якого невстановлена особа отримала кредит в розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Невстановлена особа підтвердив свою згоду не те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які розміщені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис невстановленої особи в заяві. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав невстановленій особі кредит у розмірі, встановленому Договором. Невстановлена особа не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором невстановленою особою, станом на 06.12.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 117000,00 грн., яка складається з наступного: 49027,93 грн тіло кредиту; 25057,30 грн нарахованих процентів за користування кредитом; 42914,77 грн нарахованої пені. Відповідно до п. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 611\~ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду ксерокопію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ, заповнену друкованим текстом, яка практично нечитабельна. В даній заяві неможливо встановити зазначених даних. До позовної заяви також додано ксерокопію паспорта, яка через погану якість лише частково читабельна, фотокартка в якій візуально відрізняється від фотокартки із ксерокопії паспорта, наданої відповідачем. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги обставини, які викладені в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт укладення\~відповідачем кредитного\~договору від\~25.07.2016\~року з\~позивачем та\~отримання ним\~кредиту,\~а тому\~заявлений позов\~задоволенню не\~підлягає

Outcome: dismissed