Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області, третьої особи: Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, про визнання права на земельну частку (пай). Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4.64 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності колишньої селянської спілки "Нива" на території Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він 15.09.1982 року був прийнятий у члени колгоспу ім. Пархоменка с. Шепетин. Працював на посаді шофера колгоспу. Згідно з розпорядженням № 33 від 03 лютого 1993 року колгосп імені Пархоменка був перейменований на селянську спілку "Нива". 25 грудня 1994 року був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. 23 червня 1994 року селянській спілці "Нива" с. Шепетин було видано Державний акт серії РВ № 00002 на право колективної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17. Як убачається з додатку № 1 до Акту РВ № 00002, у списку громадян - членів колективног сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства з порядковим номером 571 вписане його прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] та місце мого проживання - смт. Смига. Проте, протоколом № 1 від 31 жовтня 1996 року засідання комісії селянської спілки «Нива» у додаток № 1 до Державного акту РВ № 00002 були внесені зміни. Так, на думку комісії, ті члени с/с, які "вибули" з СС "Нива" за період часу з видачі Державного акту, тобто 23.06.1994 р. до закінчення вирішення технічних аспектів паювання, а саме - до 31.10.1996 року - не мають права на свою земельну частку (пай). Саме тому, відповідно до Додатку № 2 до протоколу комісії селянської спілки "Нива" від 31 жовтня 1996 року він був виключений зі списку (порядкови номер 67). Як наслідок, на момент видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам СС "Нива" в кінці 1996 року його у відредагованих списках не було, і сертифікату йому не видали. Однак, про своє порушене право на земельну частку (пай) він достовірно та переконливо дізнався лише у вересні 2018 року, оскільки раніше з роз`яснень земельного законодавства колишнім головою СС "Нива" та іншими особами у нього було переконання, що права на пай він не мав, так як його звільнили до видачі сертифіката, а також виключили зі спискі осіб, котрі мають таке право. Лише нещодавно, на консультації в адвоката він дізнався, що право власності на земельну частку (пай) в особи виникає з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. 26.09.2018 року звернувся до Смизької селищної ради з проханням передати йому у приватну власність земельну ділянку (пай) із земель резервного фонду Смизької селищної ради яка мала б бути йому передана, як члену селянської спілки "Нива" під час розпаювання земель зазначеної селянської спілки, однак листом Смизької селищної ради від 24.10.2018 р. за № 919/03-15 йому було відмовлено. 11.10.2018 року він також письмово звернувся до Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області із заявою про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай), на що отримав відповідь, що в процесі розпаювання списки уточнювалися, тому з якихось причин йому не був оформлений сертифікат на земельну частку (пай). Відтак, змушений звернутися для відновлення свого порушеного права до суду. Представник позивача - адвокат Пащук Т.С., згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити . Відповідач, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника Смизької селищної ради, за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо позову не надійшло. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Згідно поданого 31.01.2019 до суду відзиву, вважають, що позовні вимоги необхідно залишити без задоволення, оскільки [PERSON] виключений зі списків громадян-членів селянської спілки «Нива», позивачем пропущено трирічний строк на звернення до суду, на даний час усі землі КСП, які були припинені вважаються власністю територіальної громади, в даному випадку Смизької селищної ради (а.с. 52-53). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] перебував членом СВК "Нива" (бувший к-п ім. Пархоменка) у період з 15 вересня 1982 року по 25 грудня 1994 року, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника № 432 від 21.10.1982 року та довідкою СВК "Нива" с. Шепетин, в якій зазначено, що він перебував членом СВК "Нива" (бувший к-п ім. Пархоменка) у період з 15 вересня 1982 року по 25 грудня 1994 року. 25 грудня 1994 року був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (а.с.29-32). 23 червня 1994 року селянській спілці "Нива" с. Шепетин було видано Державний акт серії РВ № 00002 на право колективної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17 (а.с. 11-15). Згідно додатку № 1 до Акту РВ № 00002, у списку громадян - членів колективног сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства з порядковим номером 571 вписане прізвище, ім`я та по батькові позивача - [PERSON] та місце мого проживання - смт. Смига (а.с.16-17). Протоколом № 1 від 31 жовтня 1996 року засідання комісії селянської спілки «Нива» у додаток № 1 до Державного акту РВ № 00002 були внесені зміни. Відповідно до Додатку № 2 до протоколу комісії селянської спілки "Нива" від 31 жовтня 1996 року [PERSON] був виключений зі списку (а.с.19-28). Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Рівненскьій області № 28-17-0.22-294/106-18 від 20.09.2018, сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності СС «Нива» с. Шепетин [PERSON] не отримував. Розмір земельної частки (паю) по селянській спілці "Нива" с. Шепетин складає 4,64 умовних кадастрових гектарів (а.с. 10). Як зазначено у повідомленні виконавчого комітету Смизької селищної ради №919/03-15 від 24.10.2018, [PERSON] , як члену селянської спілки "Нива" під час розпаювання земель селянської спілки, відмовлено у передачі в приватну власність земельної ділянки (пай) із земель резервного фонду Смизької селищної ради, в зв`язку з відсутністю вільних земельних ділянок із земель резервоного фонду селищної ради (а.с. 36). Згідно повідомлення Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області № 355/02-09/18 від 30.10.2018 на заяву [PERSON] про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай), в процесі розпаювання списки уточнювалися, тому з якихось причин йому не був оформлений сертифікат на земельну частку (пай). Рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання свого права на земельну частку (пай) СВК «Нива», створеного на землях СС «Нива» (а.с. 39). Згідно відповіді Державного архіву Рівненської області від 18.09.2018 р. за № П-71/08-25 на адвокатський запит протоколи загальних зборів Селянської спілки "Нива" за 1993, 1994, 1996 роки на зберігання до Державного архіву Рівненської області не передавалися (а.с. 33). Вартість земельної частки (паю) на території Шепетинської сільської ради (колишньої Селянської спілки "Нива"), станом на 01.01.2018 року, складає 108336,83 грн., про що свідчить інформація відділу у Дубенському районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 17.10.2018 (а.с.40). Згідно повідомлення Відділу у Дубенському районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 19.10.2018, державний акт на право колективної власності на землю серії РВ № 00002 селянській спілці "Нива" с. Шепетин видано 23 червня 1994 року (а.с. 41). Як зазначено у відповіді на адвокатський запит від 25.10.2018 року за № 926/03-15 Смизька селищна рада вказує, що відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 27.09.2018 р. за № 2405 Смизькій селищній раді передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, загальнок площею 1032,8698 га, які розташовані на території колишніх Берегівської та Шепетинської сільських рад. Після державної реєстрації вказаних земельних ділянок сесія Смизької селищної ради зможе розглянути питання, щодо надання земельної ділянки (за рахунок вказаних земельних ділянок) особі, за якою в судовому порядку буде визнане право на земельну частю (пай) (а.с. 42). Згідно до статгі 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянине захищаються судом. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним і ніхто ш може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень пункту 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельн ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, які мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Частиною 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність. Пунктом "а" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. Частиною 3 ст. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, а документом, що посвідчує вказане право є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вказано, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Тобто, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 02.05.2018 у справі № 614/568/16-ц). На момент отримання селянською спілкою "Нива" державного акту на право колективної власності на землю [PERSON] був його членом, а згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленої в ухвалі від 27.08.2014 р. по справі № 6-12823св14, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільгосппідприємством державного акта про право колективної власності на землю, яке є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права в позасудовому порядку позивач не може. Суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на земельну частку (пай), в судовому порядку. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1083, 37 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved