Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 04 липня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2004512940, згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 17 986,80 грн., з яких на придбання товару у продавця 1 ФОП [PERSON] - 14 989,00 грн., на придбання послуг зі страхування у продавця 2 ПАТ «Страхова компанія «СК Арсенал страхування» - 2997,80 грн. кредит надається строком на 20 місяців, з 04 липня 2013 року по 04 березня 2015 року, розмір процентної ставки складає 0,01% річних. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань просить стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договорам №2004512940 від 04.07.2013 року у сумі 22 063,76 грн. а саме: залишок заборгованості за кредитом на суму 14 384,52 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1,62 грн.; комісія - 7 677,62 грн. Представник позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" - Бушуєва Ю.В. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду подана заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2004512940, відповідно до якого Банк надав позичальнику споживчий кредит на суму 14 989,00 грн. Цільове використання кредиту - на придбання товарів та послуг, розмір процентної ставки - 0,01 % річних, строк дії договору 20 місяців з 04 липня 2013 року по 04 березня 2015 року. Згідно з п. 1.2.1 Договору, для придбання товару Банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком №1 "Графік платежів", що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Пунктом 1.4.4 Договору визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначено цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентової ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належних до сплати, зазначений в графіку платежів. Пунктом 1.4.5 Договору визначено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб'єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог". Відповідно до положень статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як убачається з матеріалів справи, 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено Договір Факторингу №22/12/14/1-1, за умовами клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом та Боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості. За вказаним договором фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами (п.1.3. Договору факторингу). Згідно з Витягу з Додатку до Договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р., ПАТ "ОТП Банк" передав право вимоги за кредитним договором №2004512940 від 04.07.2013 року, укладеним між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON], на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна". Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч.1ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 05 січня 2015 року (вих. №200235174) ТОВ "ОТП Факторинг Україна" направило на адресу позичальника [PERSON] лист з повідомленням про наявність укладеного договору №2004512940 від 04.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг України" Договору Факторингу №22/12/14/1-1, та вимогою усунути порушення по виконанню зобов'язань за кредитним договором та сплати заборгованості, однак вказана вимога залишена без належного реагування з боку відповідача [PERSON] Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало під час дії договору. Згідно із ч.5ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У пункті 3.17 Кредитного договору, передбачено, що вищевказаний договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та всіх додатків до нього і діє до виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань по Договору в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору сторонами, в порядку установленому договором, не заявлялось про намір його припинити. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із. суті кредитного договору. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість по договором про надання споживчого кредиту №2004512940 від 04.07.2013 року, яка складає: за кредитним договором №2004512940 від 04.07.2013 року - в розмірі 22 063,76 грн., а саме: -залишок заборгованості за кредитом - 14 384,52 грн.; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1,62 грн.; -комісія - 7 677,62 грн. Наявна заборгованість відповідача підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи, надані позивачем розрахунки не оспорюються відповідачем та факт неналежного виконання договірних зобов'язань знайшов підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з даними позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved