Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.12.2011 в сумі 20130 грн. 40 коп. та судовий збір в сумі 1762,00 гривень. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.12.2011 відповідач у ПАТ КБ "Приват Банк", отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, зобов'язання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 31.05.2018 виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 20130,40 грн. Ухвалою судді від 03.08.2018 провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 128 ЦПК України. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслала. Ухвалою суду від 22.10.2018 в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту ст. ст. 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 07.12.2011 між ПАТ КБ "Приват банк", (на даний час АТ КБ "Приват банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7, 8, 9-32). Відповідно Банк виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» " (на даний час АТ КБ "Приват банк") умовами та правилами, тарифами банку складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджено підписом (а.с.7). На день укладання договору про отримання кредиту, відповідач погоджувалася з усіма його умовами та вчиняла дії передбачені договором, що підтверджується не тільки її підписом на документах, але й отриманням платіжної картки, періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту. Відповідач взяті на себе обов'язки за цим договором - забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушила. Як вбачається із розрахунку заборгованості позивача станом на 31.05.2018, погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановлених кредитним договором умов, кредит погашався не в повному обсязі, внаслідок чого відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 20130 грн. 40 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 734 грн. 48 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 15107 грн. 14 коп.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 2854 грн. 00 коп.; а також штраф в сумі 1434 грн. 78 коп. (а.с.5-6). Заявлені банком вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом 734 грн. 48 коп., заборгованості по відсоткам - 15107 грн. 14 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У своїй постанові від 11.10.2017 року у справі №6-1374цс17 Судова палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України зазначила, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд доходить висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 2854 грн. 00 коп. слід відмовити. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором б/н від 07.12.2011 в сумі 17276 грн. 40 коп., з них: заборгованість за кредитом в сумі 734 грн. 48 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 15107 грн. 14 коп. і штраф в сумі 1434 грн. 78 коп. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ((17276 грн. 40 коп./ 20130 грн. 40 коп.)х 1762 грн. =1512 грн. 19 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial