Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов договору поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року ПП „ВІЖЕС" зобов'язалось проводити поставку продуктів харчування для МПП „Квант" за асортиментом, в кількості та за ціною, вказаних в накладних, а останній зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість на протязі семи днів з моменту отримання. ПП „ВІЖЕС" виконав свої договірні зобов'язання, поставивши для МПП „Квант" в період часу з 11 квітня по 18 квітня 2014 року товар на загальну суму 1963,26 грн. Проте, відповідач МПП „Квант" не виконав свої договірні зобов'язання, оскільки отримав товар, але не оплатив його, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за договором поставки: за товар - в сумі 1963,26 грн., штраф за прострочення оплати товару - в сумі 1963,26 грн., всього - 3926,52 грн. В подальшому 03 липня 2014 року між ПП „ВІЖЕС" та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПП „ВІЖЕС" відступив [PERSON] право вимоги заборгованості за вказаним вище договором поставки до МПП „Квант", про що останнього було повідомлено. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача МПП „Квант" на свою користь заборгованість за договором поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року в сумі 3926,52 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., всього - 4170,12 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов. В судове засідання представник відповідача МПП „Квант" повторно не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Із заяви відповідача МПП „Квант" про перегляд заочного рішення (л/с 57-58) вбачається, що відповідач заперечує проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що єдиним уповноваженим на управління МПП „Квант" є Гузь Валерій Іванович, який не укладав з ПП „ВІЖЕС" договору поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року, та не отримував від останнього ніяких товарів. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача МПП „Квант", на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до умов договору поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року (л/с 6-7) ПП „ВІЖЕС" зобов'язався проводити поставку продуктів харчування для МПП „Квант" за асортиментом, в кількості та за ціною, вказаних в накладних, а останній зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість на протязі семи днів з моменту отримання. Договір поставки № 48/13, укладений 01 лютого 2013 року між ПП „ВІЖЕС" та МПП „Квант", був підписаний сторонами та набрав чинності. Суд критично оцінює заперечення відповідача проти позову з тих підстав, що єдиний уповноважений на управління МПП „Квант" Гузь Валерій Іванович не укладав з ПП „ВІЖЕС" договору поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року. Так, в судове засідання не надано жодних доказів на підтвердження цих пояснень відповідача. При цьому, позивач [PERSON] спростував ці пояснення, надавши суду договір поставки № 48/13, укладений 01 лютого 2013 року між ПП „ВІЖЕС" та МПП „Квант". Відповідно до вимог п.8.1 Договору поставки цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2013 року. У випадку, якщо розрахунки до Договору зроблені не в повному обсязі, то дія Договору продовжується до повного закінчення розрахунків. Відповідно до вимог п.8.2 Договору поставки якщо у тридцятиденний строк до закінчення дії цього Договору жодна із сторін офіційно не заявить намір його розірвати, то дія Договору автоматично продовжується на один рік з аналогічною пролонгацією на невизначений термін на тих самих умовах. В судовому засіданні встановлено, що договір поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року є чинним, в установленому законом порядку не розірваний. Згідно ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. ПП „ВІЖЕС" виконав свої зобов'язання за договором поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року, поставивши для МПП „Квант" в період часу з 11 квітня по 18 квітня 2014 року товар (продукти харчування) на загальну суму 1963,26 грн., а саме: - за видатковою накладною № 94445 від 11 квітня 2014 року (л/с 12) - на суму 527,47 грн., - за видатковою накладною № 93906 від 11 квітня 2014 року (л/с 12) - на суму 105,60 грн., - за видатковою накладною № 93905 від 11 квітня 2014 року (л/с 13) - на суму 1176,64 грн., - за видатковою накладною № 94397 від 11 квітня 2014 року (л/с 14) - на суму 31 грн., - за видатковою накладною № 101697 від 18 квітня 2014 року (л/с 15) - на суму 49,97 грн., - за видатковою накладною № 101698 від 18 квітня 2014 року (л/с 15) - на суму 72,58 грн. Проте, в порушення своїх договірних зобов'язань відповідач МПП „Квант", отримавши товар, не оплатив його вартість, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором поставки на суму 1963,26 грн. Суд критично оцінює заперечення відповідача проти позову з тих підстав, що єдиний уповноважений на управління МПП „Квант" Гузь Валерій Іванович не отримував від ПП „ВІЖЕС" ніяких товарів. Так, в судове засідання не надано жодних доказів на підтвердження цих пояснень відповідача. При цьому, позивач [PERSON] спростував ці пояснення, надавши суду видаткові накладні, з яких вбачається, що в період часу з 11 квітня по 18 квітня 2014 року ПП „ВІЖЕС" поставив для МПП „Квант" товари (продукти харчування) на загальну суму 1963,26 грн. Суд враховує, що відповідач МПП „Квант" не надав в судове засідання жодних доказів на спростування доводів позивача про наявність та розмір заборгованості за договором поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2014 року та 18 квітня 2014 року відповідач МПП „Квант" отримав від ПП „ВІЖЕС" товар на загальну суму1963,26 грн., яку до цього часу не оплатив. У зв'язку з порушенням МПП „Квант" строків оплати за поставлений товар, до відповідача була застосована неустойка - штраф в сумі 1963,26 грн. Відповідно до вимог п.5.3.4 Договору поставки в разі затримки оплати постачальник (ПП „ВІЖЕС") має право нарахувати, а покупець (МПП „Квант") зобов'язаний сплатити штраф в розмірі: при простроченні понад 30 календарних днів - 100 % від суми заборгованості. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 03 липня 2014 року між ПП „ВІЖЕС" та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги (л/с 4-5), відповідно до умов якого ПП „ВІЖЕС" відступив [PERSON] право вимоги заборгованості за договором поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року до МПП „Квант". ПП „ВІЖЕС" своїм листом від 03 липня 2014 року № 4 (л/с 22-23) повідомив МПП „Квант" про відступлення права вимоги. В свою чергу, 15 липня 2014 року новий кредитор [PERSON] направив МПП „Квант" лист-вимогу (л/с 24) про повернення заборгованості за договором поставки в сумі 3926,52 грн. Відповідно до вимог п.1.1 Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор (ПП „ВІЖЕС") відступає, а новий кредитор ([PERSON]) набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору купівлі-продажу № 48/13 від 01 лютого 2013 року, відповідно до якого первісний кредитор передав у власність МПП „Квант" товар (продукти харчування) відповідно до накладних на загальну суму 1963,26 грн. Відповідно до вимог п.1.2 Договору про відступлення права вимоги новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п.1.1 цього Договору. Відповідно до вимог п.1.3 Договору про відступлення права вимоги до нового кредитора також переходить право на стягнення штрафних санкцій, передбачених п.5.3 - 5.3.4 за порушення основного договору, а саме штраф у розмірі 100 % від суми заборгованості, у зв'язку із простроченням виконання основного зобов'язання боржником на строк більш ніж 30 днів. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача МПП „Квант" на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором поставки № 48/13 від 01 лютого 2013 року в загальній сумі 3926,52 грн., з яких: заборгованість за поставлений товар - 1963,26 грн., штраф за прострочення оплати товару - 1963,26 грн. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача МПП „Квант" на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved