Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

В суд звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк" (далі - ПАТ КБ "Правекс-Банк") із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 13648,25 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 05.11.2010р. між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №012268-2-397-0 за умовами якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 8254,05 грн. на строк з 05.11.2010р. до 04.11.2012р. зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Позивач повністю виконав зобов'язання перед [PERSON] Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 05.09.2014р. утворилась заборгованість по кредиту в загальній сумі 13648,25 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 8254,05 грн., заборгованість по процентах - 3951,97 грн., пеня за прострочення плати по кредиту - 935,77 грн., пеня за прострочення плати по відсотках - 506,46 грн. Тому заявлено ПАТ КБ "Правекс-Банк" позов до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява від представника позивача Гармадія Н.Я. про розгляд справи у його відсутність та про повне підтримання заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Визнає повністю вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсотках за користування кредитом, але заперечує проти стягнення пені та просить звільнити від сплати пені. При цьому правильність нарахування позивачем заборгованих сум не оспорюється, в тому числі й пені. [PERSON] визнає, що отримувала кредит у позивача. Однак у неї склалися життєві обставини так, що потрапила у складне матеріальне становище, оскільки має двох неповнолітніх дітей, у той час перебувала у відпустці по догляду за меншою дитиною, помер її чоловік, з яким проживала у фактичних шлюбних відносинах, а на старшу дитину отримувала невеликий розмір аліментів, сама іще навчалася. Кредити мала у декількох установах, тому не могла справитися із поверненням грошей. В теперішній час її дочка продовжує здобувати освіту і теж потребує підтримки. Покликається на ці обставини і просить звільнити від сплати пені, так як для неї декілька сотень гривень мають істотне значення. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом із копії кредитного договору №005486-2-151-0 від 05.11.2010р. встановлено, що 05 листопада 2010 року між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та [PERSON] укладено договір згідно з яким відповідач отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 8254,05 грн. на строк з 05.11.2010р. до 04.11.2012р. зі сплатою 24% річних за користування кредитом (пункти 1.1-1.3). З обставин справи вбачається, що позивачем помилково зазначено у позовній заяві неправильно номер кредитного договору, на підставі якого заявлено про стягнення коштів - №012268-2-397-0, замість №005486-2-151-0 від 05.11.2010р., укладення якого підтверджує відповідач. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ч.1 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5.1.1 договору передбачено, що позичальник зобов'язаний, відповідно до приблизного графіка погашення кредиту, повертати кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. Згідно із п. 9.1 договору, за порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, а також у випадку погашення чергової частини заборгованості за кредитом або відсотків в неналежному обсязі позичальник зобов'язується оплатити на вимогу банку пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,065 % в день від загальної суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 05.09.2014р. має місце заборгованість по кредиту [PERSON] в розмірі 13648,25 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 8254,05 грн., заборгованість по процентах - 3951,97 грн., пеня за прострочення плати по кредиту - 935,77 грн., пеня за прострочення плати по відсотках - 506,46 грн. Зазначені суми не оспорені відповідачем. Отже, суд вбачає підстави для стягнення із [PERSON] заборгованості по тілу кредиту, по несплачених відсотках, у розмірах, що зазначені у письмовому розрахунку суми заборгованості по кредиту. Згідно із ч.3 ст. 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Щодо стягнення пені, то суд вбачає підстави для зменшення пені, яка підлягає стягненню із відповідача до: 600 грн. пені за прострочення плати по тілу кредиту та 250 грн. пені за прострочення плати по відсотках. При цьому суд враховує, що відповідач опинилася в складних життєвих умовах, так як одна виховує двох дітей, є одинокою матір'ю. Позивачем до суду не подано доказів, що свідчили б про заподіяння [PERSON], внаслідок неповернення кредиту, збитків, розмір яких був би близьким до нарахованої банком суми пені. Стягненню із відповідача підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у розмірі 243, 60грн.

Outcome: partial