Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №22261, про стягнення з неї - [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості за кредитним договором в сумі 24030 грн. 00 коп. та стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 908 грн., мотивуючи тим, що у липні місяці 2021 року за місцем її роботи надійшла постанова державного виконавця Овруцького РВ ДВС Ковальчук М.С. про стягнення коштів із заробітної платні та постанова про відкриття виконавчого провадження. З даних постанов вона дізналася, що державним виконавцем Ковальчук М.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66158705 від 21.07.2021 з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.В. про стягненя з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості у сумі 24030 грн.. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса Данич О.Ф. №22261 від 16.06.2021 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчинені виконавчого напису нотаріусом було порушено Закон України «Про нотаріат», Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Крім того, вона не має заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», представниками останнього вчиняються шахрайські дії з метою заволодіння її коштами. Вона раніше отримала кредит в одному із банків, але нею кредит був погашений, жодної заборгованості вона ні перед ким не має. Жодний банк з позовом про стягнення з неї коштів в суд не звертався та виконавчий лист не пред`являвся до виконання. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. За змістом п.3.1, з.2 Глави 16 Розділу 11 Порядку та ст. 87 Закону України «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості. Відповідно до п.1 Переліку документів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої годи, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна ,а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З наведеного слідує, що в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у вчинені виконавчого напису. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18 дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, при вчинені виконавчого напису приватний нотаріус допустив порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» не могло надати приватному нотаріусу Данич О.Ф. документи, що підтверджують безспірність її заборгованості перед ними, так як їх не існує. Водночас позивач просила забезпечити позов шляхом зупинення виконавчого провадження №22261, відкритого за постановою державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ковальчук М.С. від 21.07.2021. Ухвалою Овруцького районного суду від 05.08.2021 заяву про забезпечення позову було задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису серії №22261, вчиненого 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., у виконавчому провадженні №66158705, відкритому державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук М.С. 21.07.2021. Представник відповідача - ТОВ "Фінансова компанія «Ріальто» надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач у встановленому законом порядку не спростувала належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надала доказів часткового чи повного погашення заборгованості; а тому вважають виконавчий напис таким, що підлягає задоволенню. При цьому вказав, що відповідно до укладеного договору № 201214-30407-2 від 14.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (скорочене найменування - ТОВ «ФК «Фінанс Інновація») та [PERSON] , позивач отримала кредит у розмірі 4 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 11.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» (скорочене найменування - ТОВ «ФК «РІАЛЬТО») укладено договір відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М-1, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 201214-30407-2 від 14.12.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позивача на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою позивача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (далі по тексту - Правила), викладені для загального доступну в мережі інтернет на сайті https://monetka.com.ua/uk/about us. Одноразовий ідентифікатор 497554 направлявся позивачу шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер [NUMBER] 14.12.2020 о 14 год. 20 хв. 39 сек., який вказувався при реєстрації. Кредитний договір був підписаний позивачем 14.12.2020 о 14 год. 21 хв. 19 сек. шляхом введення одноразового ідентифікатора 497554 в особистому кабінеті на веб-сайті відповідача в мережі Інтернет https://monetka.com.ua. Кредитні кошти були відправлені позивачу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується чеком № 325149320 від 14.12.2020 (завірена копія додається). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме 14.12.2020 надав позивачу кредит у розмірі 4000 гривень, шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] емітовану AT «УНІВЕРСАЛ БАНК». Таким чином, в порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним кредитним договором, позивач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. На підставі ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595; в зв`язку з не виконанням позивачем зобов`язань за Кредитним договором, відповідач подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. заяву про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості по договору № 201214-30407-2 від 14.12.2020 з Позивача. Станом на 17.08.2021 заборгованість за Договором № 201214-30407-2 від 14.12.2020 становить 24 030 грн. 00 коп., та складається з: 4000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 19 080 грн. 00 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 950 грн. 00 коп. - заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Станом на 14.05.2021 року нарахування процентів Позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості. Таким чином, у відповідача були всі обгрунтовані та законні підстави на зверненя стягнення на грошові кошти позивача шляхом вчиненя виконавчого напису на кредитному договорі. Надані ними додатки до відзиву підтверджують безспірність суми заборгованості за Договором № 201214-30407-2 від 14.12.2020 та законність дій щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. від 16.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за№ 22261. Відповіді на відзив стороною позивача надано не було. Представники третіх осіб: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., та державний виконавець Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ковальчук М.Є. письмових пояснень до суду також не надали. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 14.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (скорочене найменування - ТОВ «ФК «Фінанс Інновація») та [PERSON] , тобто позивачем, було укладено договір № 201214-30407-2, згідно якого позивач отримала кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 11.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» укладено договір відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М-1, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 201214-30407-2 від 14.12.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Зазначені обставини підтверджуються копіями вказаних догорів. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком банку станом на 17 серпня 2021 року складала 24030 гривень, з яких: 4000 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 19080 грн. - заборгованість про процентам за користування кредитом; 950 грн. - заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріуса. У червні місяці 2021 року ТОВ «ФК «Ріальто» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 201214-30407-2 від 14.12.2020. 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто грошові кошти у сумі 24030 грн. з [PERSON] , що є боргом позивача за кредитним договором, а саме: 4000 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 19080 грн. - заборгованість про процентам за користування кредитом; 950 грн. - заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріуса. 21.07.2021 державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук М.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису нотаріуса №22261 від 16.06.2021 та постанови про арешт майна боржника . Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] вказувала на те, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений без правових підстав, а заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Також, в своїй позовній заяві позивач посилається на те, що Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18 дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже при вчинені виконавчого напису приватний нотаріус допустив порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. до вказаного вище Переліку внесені зміни, зокрема, доповнено новим розділом такого змісту "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" відповідно до якого для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 січня 2019 року зазначено, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є неправомірним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - в тому числі за кредитними договорами. Отже, на момент вчинення виконавчого напису 16.06.2021 - набрало чинності судове рішення, яким визнана незаконною та нечинною Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, якою Перелік був доповнений новим розділом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Така обставина дає суду підстави дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, були визнані нечинними судовим рішенням. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. За встановлених обставин, зважаючи, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved