Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

АТ АКБ «Аркада» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 81832 від 11 серпня 2017 року (далі - Договір), що станом на 01.03.2021 становить 1 123 527,54 грн та судовий збір в розмірі 16852,91 грн. Свої вимоги аргументує тим, що 11.08.2017 між ПАТ АКБ "АРКАДА" та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №81832. На виконання умов якого, банк надав останній кредитні кошти в сумі 1 130 386,61 грн на строк до 01.10.2025, а Позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. На виконання умов даного договору, було укладено Додатковий договір №1, яким узгоджено графік повернення кредиту. Однак, відповідно до розрахунків, умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту Позичальником не виконуються з лютого 2020 року, що свідчить про порушення графіку погашення заборгованості за Договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами. 02.02.2021 на адресу [PERSON] надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами відповідно до Договору, однак дана вимога залишена Відповідачем без виконання. У зв`язку з тим, що Позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 01.03.2021 виникла заборгованість за Договором на загальну суму 1 123 527,54 грн, в зв`язку з чим і подано відповідний позов. Ухвалою судді від 23.03.2021 було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.04.2021 було постановлено провести підготовче засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 20.04.2021 відкладено підготовче засідання по даній справі. Ухвалами суду від 28.04.2021 та 29.04.2021 було постановлено провести підготовче засідання в режимі відео конференції та відкладено його розгляд до іншої дати. 15.06.2021 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за Кредитним договором №81832 від 11.08.2017 у сумі 1 123 527, 54 грн та матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором. Заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив. Надані виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредита та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці, є правильними. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат не є санкцією передбаченою умовами договору за неналежне виконання умов договору та не входять до складу основного зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. А також посилається на постанову об`єднаної плати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, постанову Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №916/2889/13. Не погоджується також із вимогою позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом, а також відсотків за прострочення кредиту. Зазначає, що позивачем не надано оригіналу кредитного договору та не долучено його до матеріалів справи, тому фактичного підтвердження правовідносин між позивачем та відповідачами не надано. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також [PERSON] посилається на ЗУ «Про захист прав споживачів», який підлягає застосуванню до її кредитного договору. [PERSON] зазначено, що відділом розслідувань особливо тяжких злочинів Головного управлшня національної поліції у м.Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №42019000000000775 від 05.04.2019 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.5 ст.191,ч.3 ст.209 КК України щодо заволодіння грошовими коштами довірителів Фонду фінансування будівництва «Еврика» та «Патріотика». Так, як вона є довірителем ФФБ, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України, то її було визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні. Тобто, кошти в розмірі 1 130 386,61 грн вона не отримувала, до адресата- забудовника, вони також не надходили. Шахрайськими діями АТ АКБ «Аркада» перевів грошові кошти на іншу компанію для їх привласнення. З 25.09.2020 розпочалась процедура ліквідації АТ АКБ «Аркада». Також Додатком №2 до Кредитного договору №81832 від 11,08.2017 включається комісія (плата за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 14129,83 грн, яку вона вважає незаконною. [PERSON] неодноразово зверталася до АТ АКБ «Аркада» з заявами про зменшення відсоткової ставки. У задоволенні заяви про реструктуризацію фінансових зобов`язань з продовженням строків дії договору до 2028 року, банк відмовив. Також звертає увагу, що в період з 18.03.2020 до червня 2020 року, вона не працювала через запровадження карантину на території України. Отримувала компенсацію від держави, стан її здоров`я в цей період значно погіршився так як хворіла коронавірусною інфекцією. Жодних документів чи вимог від АТ АКБ «Аркада» вона не отримувала. Матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості та і взагалі, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України. Зазначені обставини не підтверджені доказами у справі. Досудові вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості, не надають права банку для звернення до суду за достроковим стягненням всієї суми заборгованості за кредитом. Позивач подала клопотання про витребування у позивача розрахунку заборгованості за договором №81832 від 11.08.2017 на дату звернення із зазначенням залишку по кредиту. 22.06.2021 уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ АКБ «Аркада» Луньо І.В. подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просять задовольнити позов у повному обсязі та долучити до матеріалів справи відповідні документи. А також зазначено, що до позовної заяви додано належним чином засвідчені виписки з особового рахунку Відповідача, які є первинними документами, а також розрахунок, що зроблений на підставі цих виписок. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Виписки по особовим рахункам, які додані до позовної заяви відповідають вимогам законодавства, встановленим для первинних документів та є належними доказами заборгованості Відповідача за Договором. На підтвердження надання Відповідачу кредитних коштів за Договором, надано копії заяви [PERSON] від 11.08.2017 про перерахування наданих кредитних коштів на рахунок [NUMBER] та меморіальний ордер, що підтверджує перерахування. Відповідач, визнавала умови Договору та вносила кошти на погашення кредиту, про що свідчать відповідні платіжні доручення, копії меморіальних ордерів, що підтверджують часткове погашення відповідачем кредиту №81832, копії меморіальних ордерів, що підтверджують сплату процентів за кредитом №81832. Банк має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з огляду на те, що інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст.625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Заявлені позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення оплати кредиту та за прострочення оплати процентів, доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що Відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання, а банком надано детальний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, що міститься у розрахунку доданому до позовної заяви. Відповідач, у своєму відзиві зазначає, що не погоджується із вимогою щодо стягнення відсотків за користування кредитом, а також відсотків за прострочення кредиту, однак не наводить жодного аргументу та доказу на підтвердження своїх доводів. Відповідно до п.2.2 Договору зі змінами внесеними Додатковим договором № 2 від 26 вересня 2019 року та Додатковим договором № 3 від 07 лютого 2020 року до Договору про іпотечний кредит №81832 від 11 серпня 2017 року визначено, що Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Вищезазначені Додаткові договори, підписані Відповідачем та є чинними, а тому підлягають виконанню Відповідачем. Позивачем на підтвердження факту укладення Договору, до позовної заяви долучено належним чином засвідчені копії: Договору про іпотечний кредит №81832 від 11 серпня 2017 року, Додаткового договору №1 від 11 серпня 2017 року, Додаткового договору №2 від 26 вересня 2019 року, Додаткового договору №3 від 07 лютого 2020 року, анкети позичальника від 11 серпня 2017 року. Посилання відповідача на те, що вона є потерпілою в кримінальном упровадженні не заслуговують на увагу, оскільки у зазначеному кримінальному провадженні досліджується заволодіння грошовими коштами довірителів ФФБ, а у даній справі вимоги Позивача заявляються за кредитним договором. Щодо нарахування комісії, з якими не погоджується відповідач, то таке нарахування відповідає умовам договору, який останньою був підписаний і не оспорюється нею. На час укладення між сторонами кредитного договору вступив в дію ЗУ «Про споживче кредитування», який регулює спірні правовідносини між сторонами, стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» була викладена в новій редакції та норми, на які посилається відповідач, не є чинними. Також, з набранням чинності Законом України «Про споживче кредитування» втратили чинність Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені Постановою правління НБУ від 10.05.2007 року № 168. Посилання відповідача, щодо відмовлення Банком в задоволенні заяви про реструктуризацію та щодо отримання компенсації, погіршення стану здоров`я взагалі не підтверджені ніякими доказами та більше того, ніяким чином не відносяться до предмету позову, та не спростовують заявлені позовні вимоги. В матеріалах справи містяться копія вимоги з доказами направлення їх відповідачу. 06.07.2021 відповідачем подано клопотання про перенесення судового засідання та надання строку для подачі заперечення на відповідь на відзив. Представником АТ АКБ "АРКАДА" 06.07.2021 подано до суду клопотання про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду. Ухвалою суду від 06.07.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 16.07.2021 [PERSON] подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що дійсно в період з 18.03.2020 до 29.05. 2020 та в період з 8.01.2021 по 24.01.2021 вона не працювала через запровадження карантину на території України , про що свідчать відповідні накази. Також погіршився її фінансовий стан у порівнянні з 2019 та 2020 роками, та виникли додаткові витрати на лікування чоловіка. Посилається на не врегулювання позивачем спору в досудовому порядку та правову позицію, викладену у постанові об`єднаної плати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 та постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №916/2889/13. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченні на відповідь на відзив, а також зауважила, що звернення позивача до суду є передчасним, і що вона не заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №81832 від 11.08.2017. Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом установлено, що 11 серпня 2017 року між ПАТ АКБ "АРКАДА" та [PERSON] було укладено Договір (а.с.8-17). На виконання умов п.2.1. Договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 1 130 386,61 грн на строк до 01 жовтня 2025 року, а Позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. На виконання умов п.5.1. Договору, 11 серпня 2017 року між Банком та Позичальником укладено Додатковий договір № 1 до Договору про іпотечний кредит №81832, яким узгоджено графік повернення кредиту. Відповідно до п.2.2 Договору зі змінами внесеними Додатковим договором № 2 від 26 вересня 2019 року та Додатковим договором № 3 від 07 лютого 2020 року до Договору про іпотечний кредит №81832 від 11 серпня 2017 року визначено, що Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: на період з 11 серпня 2017 року до 25 вересня 2019 року - в розмірі 10 % річних; на період з 26 вересня 2019 року до 31 грудня 2019 року - в розмірі 5 % річних; на період з 01 січня 2020 року до 06 лютого 2020 року - в розмірі 10 % річних; на період з 07 лютого 2020 року до 30 червня 2020 року - в розмірі 5 % річних; починаючи з 01 липня 2020 року - в розмірі 10 % річних. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 25 серпня 2020 року № 541-рш/БТ «Про віднесення АТ АТБ «АРКАДА» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 серпня 2020 року № 1583 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ АКБ «АРКАДА» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» у АТ АКБ «АРКАДА» запроваджено тимчасову адміністрацію. Згідно з зазначеним рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора АТ АКБ «АРКАДА», строком на один місяць з 26 серпня 2020 року до 25 вересня 2020 року (включно) призначено начальника відділу запровадження тимчасової адміністрації управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Штогріну Ірину Вікторівну. На підставі рішення Національного банку України від 25 вересня 2020 року № 601-рш, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав процедуру ліквідації неплатоспроможного банку АТ АКБ «АРКАДА». Процедура ліквідації призначена строком з 25 вересня 2020 року до 24 вересня 2023 року включно. Уповноваженою особою Фонду з делегуванням повноважень ліквідатора АТ АКБ «АРКАДА» призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків Луньо Іллю Вікторовича. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, зважаючи на викладене вище, належним виконанням зобов`язання з боку Відповідача є повернення кредитних коштів та процентів за їх використання у строки, та в розмірі, визначеними Договором. Так, відповідно до п.4.4.3. Договору, Позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитними коштами у строки, визначені Договором, та повертати кредит відповідно до Графіку повернення кредиту, узгодженого Сторонами в додатковому договорі. Відповідно до п.5.1. Договору, Позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти не пізніше дати, зазначеної в п.2.1 Договору, шляхом поступового погашення своєї заборгованості за Договором на рахунки в Банку відповідно до Графіку повернення кредиту, узгодженого Сторонами в додатковому договорі, який є невід`ємною частиною Договору. Днем повернення всієї суми кредиту є день внесення Позичальником останнього платежу в рахунок погашення заборгованості за Договором. Однак, відповідно до розрахунків, умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту Позичальником не виконуються з лютого 2020 року, що свідчить про порушення графіку погашення заборгованості за Договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.6.7 Договору, сторони домовляються, що в разі несплати Позичальником чергового платежу (суми нарахованих процентів та/або суми кредиту) протягом трьох календарних місяців після настання строку сплати, Банк має право звернутися до суду з позовом про дострокове стягнення всієї суми заборгованості (кредиту, процентів за користування кредитними коштами, пені та процентів за про строчку виконання Позичальником своїх зобов`язань). Також, згідно з ч.2. ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 02.02.2021 на адресу Відповідача Банком надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами відповідно до Договору, про що свідчить опис вкладення від 02.02.2021, накладна №0100184381502 та фіскальний чек 215600426655, чим підтверджується, що 02.02.2021 на адресу Відповідача Банком надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами відповідно до Договору, однак дана вимога залишена Відповідачем без виконання (а.с.18-19). Щодо заперечень, які були викладені [PERSON] у відзиві, запереченні на відповідь на відзив суд приходить до наступного. Представником АТ АКБ «Аркада» до позовної заяви додано належним чином засвідчені виписки з особового рахунку Відповідача, які є первинними документами, а також розрахунок, що зроблений на підставі цих виписок. Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц. На підтвердження надання Позичальнику коштів за Договором та не повернення даних коштів Відповідачем свідчать виписки по особових рахунках Позичальника № [NUMBER] «Кредит [PERSON] Договір №81832 від 11.08.2017; № [NUMBER] «Кредит [PERSON] Договір №81832 від 11.08.2017»; № [NUMBER] «Прострочена заборгованість за кредитом [PERSON] Договір №81832 від 11.08.2017». Також в матеріалах справи містяться виписки по рахунках Позичальника № [NUMBER] «Нараховані доходи за кредитом [PERSON] Договір №81832 від 11.08.2017 року»; № [NUMBER] «Нараховані доходи за кредитом [PERSON] Договір №81832 від 11.08.2017 року»; № [NUMBER] «Процентні доходи за кредитом [PERSON] Договір №81832 від 11.08.2017 року»; № [NUMBER] «Прострочені нараховані доходи за кредитом [PERSON] Договір №81832 від 11.08.2017 року». На підставі вищезазначених виписок, які відображають детальну інформацію про дату часткової сплати, розміри повернутих коштів, залишку заборгованості за кредитним договором, здійснено розрахунок заборгованості за Договором про іпотечний кредит №81832 від 11.08.2017 року. Отже, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки по особовим рахункам, які додані до позовної заяви відповідають вимогам законодавства встановленим для первинних документів та є належними доказами заборгованості Відповідача за Договором Також, на підтвердження надання Відповідачу кредитних коштів за Договором, свідчать копії документів: заява від [PERSON] від 11.08.2017 про перерахування наданих кредитних коштів в сумі 1 130 386,61 грн на рахунок [NUMBER] (а.с.144); меморіальний ордер № 1 від 11.08.2017, що підтверджує перерахування (а.с.145). Відповідач, визнавала умови Договору та вносила кошти на погашення кредиту, про що свідчать: платіжні доручення та меморіальні ордери та заяви на переказ готівки протягом періоду з 05.09.2017 по 07.02.2020 (а.с.146-264). Копіями меморіальних ордерів підтверджується часткове погашення кредиту № 81832: від 30.01.2019; від 28.02.2019; від 28.03.2019; від 25.04.2019; від 30.05.2019; від 27.06.2019; від 19.07.2019; від 31.07.2019; від 01.08.2019; від 17.09.2019; від 15.10.2019; від 15.11.2019; від 16.12.2019; від 15.01.2020; від 17.02.2020; від 30.04.2020; від 10.06.2020; копії меморіальних ордерів, що підтверджують сплату процентів за кредитом №81832: від 06.09.2017; від 12.09.2017; від 20.09.2017; від 27.09.2017; від 02.10.2017; від 04.10.2017; від 13.10.2017; 14.11.2017; від 12.12.2017; від 12.01.2018; від 14.02.2018; від 15.03.2018; від 15.03.2018; від 11.04.2018; від 14.05.2018; від 15.06.2018; від 11.07.2018; від 14.08.2018; від 12.09.2018; від 28.09.2018; від 09.10.2018; від02.11.2018; від 06.11.2018; від 06.11.2018; від 14.12.2018; від 03.01.2019; від 30.01.2019; від 30.01.2019; від 28.02.2019; від 28.03.2019; від 29.03.2019; від 25.04.2019; від 25.04.2019; від 30.05.2019; від 30.05.2019; від 30.05.2019; від 27.06.2019; від 27.06.2019; від 19.07.2019; від19.07.2019; від 31.07.2019; від 16.09.2019; від 16.09.2019; від 17.09.2019; від 15.10.2019; від 15.11.2019; від 15.11.2019; від 16.12.2019; від 16.12.2019; від 15.01.2020; від 15.01.2020. Отже, розрахунок заборгованості, що міститься в матеріалах справи зроблений на підставі вищезазначених первинних документів, будь-яких доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Щодо правомірності нарахування інфляційних втрат та 3% річних, то банк має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з огляду на те, що нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами до сплати кредиту . Проценти, передбачені ст.625 ЦК України за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року). Враховуючи зазначене, інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст.625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Отже, заявлені позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат га 3% річних за прострочення оплати кредиту та за прострочення оплати процентів, доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що Відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18. Щодо правомірності нарахування процентів, то відповідно до п.2.2 Договору зі змінами внесеними Додатковим договором № 2 від 26 вересня 2019 року та Додатковим договором № 3 від 07 лютого 2020 року до Договору про іпотечний кредит №81832 від 11 серпня 2017 року визначено, що Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: на період з 11 серпня 2017 року до 25 вересня 2019 року - в розмірі 10 % річних; на період з 26 вересня 2019 року до 31 грудня 2019 року - в розмірі 5 % річних; на період з 01 січня 2020 року до 06 лютого 2020 року - в розмірі 10 % річних; на період з 07 лютого 2020 року до 30 червня 2020 року - в розмірі 5 % річних; починаючи з 01 липня 2020 року - в розмірі 10 % річних. Вищезазначені Додаткові договори, підписані Відповідачем та є чинними, а тому підлягають виконанню Відповідачем (а.с. 16-17). Наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать, що [PERSON] була обізнана про всі умови кредитного договору та прийняла їх як справедливі та прийнятні для себе, про що свідчить те що вона належним чином виконуючи умови кредитного договору. Щодо кримінального провадження №42019000000000775 від 05.04.2019, на яке посилається відповідач і в якому її визнано потерпілою та з приводу цього зазначає, що вона нібито не отримувала кошти у розмірі 1 130 386,61 грн, однак в матеріалах справи містяться належні та обґрунтовані докази, що підтверджують отримання Відповідачем коштів за Договором та розпорядження ними. Матеріали досудового розслідування не можуть бути належними доказами у даній справі, так як у зазначеному кримінальному провадженні досліджується заволодіння грошовими коштами довірителів ФФБ, а у даній справі вимоги Позивача заявляються за кредитним договором. З приводу комісії, яку відповідач вважає незаконною, то в матеріалах справи наявні заява на надання кредиту від 04.08.2017 (а.с.7), Договір про іпотечний кредит №81832 від 11.08.2017 року з додатковими договорами, які свідчать про те, що договір укладений на підставі вільного волевиявлення Відповідача, оскільки остання обрала серед іншого, саме такі умови кредитування, про що свідчить підпис [PERSON] у кредитному договорі та інших зазначених документах, що останньою не оспорювалось. Підписаний сторонами кредитний договір свідчить про те, що сторони погодилися з його умовами в повному обсязі. Крім того, в п.п. 4.4.2.2. Договору зазначено, що Позичальник зобов`язується внести на відповідний рахунок Банку комісію за надання кредиту у розмірі 1,25 % від суми наданих кредитних коштів, зазначеної у п.2.1. Договору. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування позивач поставила свій підпис у кредитному договорі, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, наданого згідно з обраними умовами кредитування. Визначена кредитним договором комісія є складовою загальної вартості кредиту та враховується при обчисленні загальної вартості кредиту для позичальника. Уклавши кредитний договір та виконуючи його умови, позивач погодилася з умовами кредитного договору, в тому числі, з розміром кредиту, строком дії, розміром щомісячних платежів та відповідальністю за невиконання його умов. Посилання позивача на несправедливість нарахування комісії не є підставою для звільнення її від виконання зобов`язань або відповідальності за їх порушення, оскільки Відповідач уклала кредитний договір з Позивачем на підставі вільного волевиявлення. Таким чином, нарахування передбаченої п.4.4.2.2. Договору, комісії не суперечить чинному законодавству. Заперечення Відповідача, щодо відмовлення Банком у задоволенні заяви про реструктуризацію та щодо отримання компенсації Відповідачем, погіршення стану здоров`я та витрат на лікування її чоловіка (на підтвердження чого надано суду документи), ніяким чином не відносять до предмету позову та не спростовують заявлені позовні вимоги. А також твердження Відповідача, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України не заслуговує на увагу, оскільки, питання відповідності позовної заяви вимогам ЦПК України вже досліджувалося судом при постановленні ухвали про відкриття провадження. У зв`язку з вище викладеним вбачається, що Позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 01.03.2021 виникла заборгованість за Договором на загальну суму 1 123 527,54 гривень, з яких: 832 916,41 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 188 482,12 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 8 674,90 грн. - сума строкової заборгованості по відсоткам; 79 645,43 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 159,12 грн. - штраф, пеня за прострочення заборгованості; 2 982,76 грн. - 3% річних за прострочення оплати кредиту; 978,39 грн. - 3% річних за прострочення оплати процентів; 7 219,99 грн. - інфляційних втрат за прострочення оплати кредиту; 2 468,42 грн. - інфляційних втрат за прострочення оплати процентів. Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання, надавши Відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку Позичальника, проте Відповідач належним чином не виконує умови Договору, який зобов`язувався виконувати та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно Договору. Враховуючи викладене вище, не виконання Відповідачем законної вимоги Банку та не повернення кредитних коштів та процентів, порушує права Позивача. Стаття 2 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 1 123 527,54 грн. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 16 852, 91 грн, який документально підтверджений платіжним дорученням і тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати в повному обсязі. На основі викладеного,

Outcome: approved