Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача посилаючись на те, що 06 серпня 2013 року померла його мати [PERSON], яка проживала в [INFO], що належала її чоловікові [PERSON] [PERSON] помер 03.06.2013 року, після його смерті [PERSON] звернулась в нотаріальну контору з заявою про отримання спадщини згідно заповіту, але не оформила спадкові права та не отримала свідоцтва про право на спадщину, оскільки померла через два місяці після смерті свого чоловіка. Позивач є єдиним спадкоємцем, звернувся з заявою про отримання спадщини, проте постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з неможливістю визначити частку [PERSON], з якою перебував у шлюбі [PERSON] з 28.10.1962 року по 21.03.1969 рік. Відповідно до розписки, [PERSON] отримала від [PERSON] половину грошових коштів за дану квартиру. Після смерті [PERSON], з якою [PERSON] перебував у шлюбі з 1970 по 1990 роки, між спадкоємцями укладено договір розподілу спадкового майна. На час смерті [PERSON] був єдиним власником спірної квартири. Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року закрито підготовче провадження , залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] громада в особі [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Від третіх осіб представника [PERSON] державна нотаріальна контора, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не зявилися в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився 13 квітня 1970 року, його батьками є [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки ПП ПБТІ «Інвентаризатор» квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради народних депутатів від 12 червня 1997 року за № 164. Як вбачається з технічного паспорту, квартира [ADDRESS] складається з 2 кімнат житловою площею 30,2 м2, у тому числі 1-а кімната (5) площею 12,6 м2 , 2-а кімната (7) площею 17,6 м2, коридору (1) площею 7,2 м2, вбиральні (2) площею 0,9 м2, ванної (3) площею 2,1 м2, кухні (4) площею 5,6 м2, шафи (6) площею 2,2 м2, . Одне відділення сараю у підвалі площею 3,9 м2. Квартира обладнана балконом площею 0,8 м2. Загальна площа квартира 49 м2. Відповідно до розписки від 12 березня 1969 року [PERSON] сплатив [PERSON] ( прізвище до розірвання шлюбу Мороз) половину суми коштів, які внесені в пайовій участі при кооперативному будівництві за час спільного проживання з [PERSON] Таким чином, після розірвання шлюбу з [PERSON], [PERSON] вирішив питання щодо розподілу майна шляхом сплати [PERSON] компенсації за частину вартості нерухомого майна, а саме [ADDRESS] та таким чином набув право власності на нерухоме майно в цілому. Згідно угоди про розподіл спадкового майна від 14 серпня 1998 року, що укладена між [PERSON] та [PERSON] , які є в рівних долях спадкоємцями померлої [PERSON], до складу спадкового майна квартира [ADDRESS] не входить. 06 січня 2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та присвоєно прізвище Мороз. 28 листопада 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все належне йому майно [PERSON]. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 03 червня 2013 року [PERSON] помер. Статтею1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно спадкової справи № 242/2013 до майна померлого 03 червня 2013 року [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого [PERSON] та повідомив про іншого спадкоємця дружину померлого [PERSON], на користь якої складено заповіт від 28 листопада 2011 року. Свідоцтво про право на спадщину не видавалась. Спадкова справа не містить будь-яких доказів щодо права [PERSON] на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Відповідно до довідки ЖБК «Галактика» [PERSON] проживала з 22 лютого 2000 року по день смерті 06 серпня 2013 року за адресою [ADDRESS]. 06 серпня 2013 року [PERSON] померла. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини, за його зверненням заведена спадкова справа за № 16/2013 від 21.10.2013 року. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини, про відмову від спадщини не надходило. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] від 03 серпня 2015 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. 65, що знаходиться за адресою м. Полтава, провул. Великий,4 в звязку з тим, що визначити частку [PERSON] неможливо. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів. У відповідності до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому\~ ст. 1269 ЦК та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст.\~1268, статей\~1296-1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], проте свої спадкові права не оформила, оскільки померла до закінчення 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину , що відкрилася після смерті його матері [PERSON] Відповідно до пунктів 33,34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 р. у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, суд приймає до уваги, що [PERSON] у встановленому законом порядку набув права власності на зазначене нерухоме майно, прийняв спадщину після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності [PERSON] на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: approved