Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з [PERSON] "УТСК" на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 28 291 грн. 65 коп. (вартість відновлювального ремонту автомобіля), а також стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 4 208 грн. 34 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП, внаслідок якої йому було завдано матеріальних збитків у розмірі 32 499 грн. 99 коп., з яких вартість відновлювального ремонту має бути стягнута зі Страхової компанії, оскільки цивільно-правова відповідальність водія була застрахована, а відшкодування втрати товарної вартості автомобіля підлягає стягненню з особи, винної у ДТП. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Від представника відповідача [PERSON] "УТСК" надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. При цьому він надав суду заперечення, в яких обґрунтованим розміром страхового відшкодування, яке підлягає стягненню зі Страхової компанії, вважає 22 576 грн. 38 коп., оскільки, на його думку, не підлягає відшкодуванню Страховою компанією сума ПДВ, а також франшиза у розмірі 1 000 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином. Ухвалою суду справу розглянуто в порядку заочного провадження за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про їх права та взаємини. Вивчивши обставини та матеріали справи, дослідивши доводи позову та письмового заперечення, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 18.10.2013 року о 18 год. 00 хв. в м. Миколаєві по вул. Веселиновській в районі буд. 55 [PERSON], керуючи автомобілем Huyndai Sonata (реєстраційний номер - ВЕ 6336 ВВ), здійснив зіткнення з належним позивачеві автомобілем Scoda (реєстраційний номер - ВТ 3301 АР), внаслідок чого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Відповідно до полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АС 4371911 від 17.07.2013 року відповідальність [PERSON] застрахована [PERSON] "УТСК", сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн., розмір франшизи - 1 000 грн. Із матеріалів справи вбачається і ніким не оспорується той факт, що позивач здійснив усі передбачені Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року дії, необхідні для отримання страхового відшкодування, зокрема 11.11.2013 року преставником Страхової компанії було здійснено огляд належного позивачеві автомобіля та складено акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість), а 10.12.2013 року позивач направив страховику заяву про виплату страхового відшкодування з усіма належними документами. Однак страхове відшкодування позивачеві виплачене не було, всупереч встановленим законодавством вимогам. Згідно зі звітом № 76 від 16.05.2014 року, який було проведено на замовлення позивача ДП Українського Експертного Центру "Експерт-Сервіс Авто" матеріальний збиток, завданий майну позивача в результаті ДТП становить 32 499 грн. 99 коп., який на час розгляду справи добровільно не відшкодовано, а відновлення автомобіля було здійснено за власні кошти позивача. З урахуванням викладеного, суд приходить до такого. В силу закону України цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню. Такі правовідносини регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року (далі - Закон), Законом України "Про страхування" від 07.03.1996 року, а також загальними нормами ЦК України. Відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. При цьому, відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно зі ст.ст. 28, 29 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням транспортного засобу У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, в результаті страхового випадку - ДТП, що сталося з вини [PERSON], - позивачеві було завдано шкоду у вигляді пошкодження транспортного засобу. При цьому, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] "УТСК" підлягає стягненню вартість відновлювального ремонту, яка відповідно до п. 3.5 звіту про оцінку автомобіля становить 28 291 грн. 65 коп. При цьому суд не враховує твердження Страхової компанії про те, що вказана сума має бути зменшена на суму ПДВ. Так, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Позивачем було надано підтвердження проведення ремонту та його оплати (копії рахунків наявні у матеріалах справи). Крім того, відповідно до ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З урахуванням положень даної статті, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] "УТСК" підлягають частковому задоволенню, а зі Страхової компанії не підлягає стягненню лише франшиза в розмірі 1 000 грн. Відповідно до абз. 3 п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі звітом про оцінку автомобіля загальний розмір матеріального збитку становить 32 499 грн. 99 коп., з яких 28 291 грн. 65 коп. - вартість відновлювального ремонту, 4 208 грн. 34 коп. - втрата товарної вартості. Оскільки втрата товарної вартості не входить до суми страхового відшкодування, вказані кошти мають бути відшкодовані безпосередньо винною особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] "УТСК" на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 272 грн. 92 коп.; з [PERSON] на користь позивача - 52 грн. 08 коп., а також на користь держави - 191 грн. 52 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial