Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Мартищук Л.П. звернулася до Бережанського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідача Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь" про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мартищук Л.П. позовні вимоги мотивує тим, що 24.02.2021року [PERSON] , [INFO] був звільнений з займаної посади токаря-розточувальника шостого розряду в механо-складальному цеху Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь", згідно наказу №42 від 24.02.2021 року за угодою сторін. При звільнені [PERSON] було нараховано, але невиплачено 53096,75 грн.. Заборгованість по заробітній платі в розмірі 53096,75 не погашена, зазначена сума залишилася невиплаченою і станом на день подачі позовної заяви до суду. Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але відповідач цього не зробив. Стаття 117КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому представник позивача - адвокат Мартищук Л.П. просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 53096,75 грн., та середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості до дня постановлення судового рішення. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мартищук Л.П. в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 53096,75 грн. . Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - адвокада Мартищук Л.П., перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Тернопільським державним науково-технічним підприємством "Промінь" та 24.02.2021 року був звільнений з займаної посади згідно наказу №42 від 24.02.2021 року за угодою сторін. Приписами ст.43Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1ст.116КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу, в порушення ст.116 КЗпП України, не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі. Відповідно до довідки №44 від 22.02.2021 року про заробітну плату, яка знаходиться в матеріалах справи, позивачу нараховано, але не виплачено 53096,75 грн. заробітньої плати, проти якої відповідач фактично не заперечує не надавши суду як відзив або заперечення на позов. Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача нараховану , але невиплачену заробітну плату в розмірі 53096,75 грн. . Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved