Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №014/0983/81/59014 від 09.08.2007 року, станом на 29.05.2014 року в сумі 227065,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2671561,33 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 51320,57 доларів США (еквівалент - 603816,89 грн.), за відсотками - 44182,68 доларів США (еквівалент - 519835,39 грн.), пені за прострочення погашення кредиту та відсотків - 131562,36 доларів США (еквівалент - 1547909,05 грн.), посилаючись на те, що відповідач [PERSON] (позичальник) отримав у ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступник - позивач) кредитні кошти у розмірі 120000,00 доларів США, з кінцевим строком повернення - до 09.08.2027 року, зі сплатою 13,00% річних; 27.11.2009 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, якою було зменшено розмір щомісячного платежу з 15.12.2009 року по 15.11.2010 року; свої зобов'язання відповідач належним чином добровільно не виконує, чим завдає кредиторові збитків, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Приліпко А.Д. (довіреність від 10.10.2014 року) позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, не заперечуючи розмір заборгованості в частині основного боргу та процентів - згідно розрахунку позивача, просили в задоволенні решти вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 09.08.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступник - позивач, а.с.21-22) та [PERSON] (відповідачем) був укладений кредитний договір №014/0983/81/59014, відповідно до якого [PERSON] (позичальник) отримав у АТ "Райффайзен Банк Аваль" кредитні кошти у розмірі 120000,00 доларів США, з кінцевим строком повернення - до 09.08.2027 року, зі сплатою 13,00% річних (а.с.7-13). Згідно п.10.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Згідно п. 12.5 кредитного договору до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням кредитного договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257, 259 ЦК України). Згідно додаткової угоди №1 від 27.11.2009 року до кредитного договору №014/0983/81/59014 від 09.08.2007 року - тимчасово на період з 15 грудня 2009 р. до 15 листопада 2010 р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди (а.с. 14-16). Відповідно до іпотечного договору від 09.08.2007 року кредитний договір №014/0983/81/59014 було забезпечено іпотекою нерухомого майна - трикімнатної квартири №53, загальною площею - 71,90 кв. м, житловою площею 41,90 кв. м в будинку [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 30.12.2004 року, виданого Відділом приватизації державного фонду Деснянської районної у м. Києві державною адміністрацією, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна 22.02.2005 р. за № 2377 (а.с.65-70). Відповідно до договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором №014/0983/81/59014 від 09.08.2007 року, укладеного між сторонами 26.06.2012 року (п.п. 2.1 - 2.4) - сторони дійшли згоди про погашення боргових зобов'язань за кредитним договором шляхом продажу позичальником нерухомого майна (предмета іпотеки) відповідно до умов цього договору та сплати банку коштів, отриманих від такого продажу, в рахунок виконання боргових зобов'язань. Зазначеним договором було обумовлено, що продаж нерухомого майна здійснюється позичальником під контролем банку протягом трьох місяців з дня укладення цього договору; з метою продажу нерухомого майна позичальник видає довіреність повіреному. Також було визначено, що з дня укладення цього договору та протягом його дії банк припиняє нарахування пені за кредитним договором, а також скасовує пеню, нараховану позичальнику до моменту укладення цього договору (а.с.74-79). Згідно п. 4.5 договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором №014/0983/81/59014 від 09.08.2007 року сторонами було визначено, що в разі недостатності коштів, отриманих від продажу нерухомого майна, для погашення боргових зобов'язань сторони домовились врегулювати залишок заборгованості шляхом - укладення додаткової угоди до кредитного договору, згідно якої графік погашення платежів за кредитом розраховується на суму залишку заборгованості та викладається в новій редакції або в іншій спосіб за згодою сторін. Сторонами не заперечується факт реалізації предмета іпотеки та зарахування суми від продажу квартири (предмета іпотеки) на погашення суми заборгованості відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.5.4 договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором №014/0983/81/59014 від 09.08.2007 року в редакції від 26.06.2012 року - у випадку, якщо після укладення цього договору буде мати місце будь-яке порушення з боку позичальника умов даного договору, банк вправі в односторонньому порядку в будь-який час відмовитись від цього договору, повідомивши про це позичальника шляхом направлення йому рекомендованого листа за адресою, вказаною в цьому договорі; в цьому разі застосовуються наслідки, передбачені пунктом 2.3. цього договору. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості на ім'я [PERSON] станом на 29.05.2014 року за кредитним договором №014/0983/81/59014 від 09.08.2007 року - заборгованість становить суму 227065,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2671561,33 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 51320,57 доларів США (еквівалент - 603816,89 грн.), за відсотками - 44182,68 доларів США (еквівалент - 519835,39 грн.), пені за прострочення погашення кредиту та відсотків - 131562,36 доларів США (еквівалент - 1547909,05 грн.) - а.с.125-128. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За встановлених обставин, з урахуванням положень договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором №014/0983/81/59014 від 09.08.2007 року, укладеного між сторонами 26.06.2012 року, та факту не укладення сторонами іншої додаткової угоди (п.4.5), суд приходить до висновку про те, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь Позивача сума заборгованості згідно розрахунку позивача - в частині заборгованості: за кредитом - 51320,57 доларів США (еквівалент - 603816,89 грн.), яка не оспорюється відповідачем, та за відсотками - 44182,68 доларів США (еквівалент - 519835,39 грн., а всього - 95503,25 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.05.2014 року становить 1123652 грн. 27 коп.; в решті позову (стягнення пені) має бути відмовлено, як заявленого без достатніх підстав. Заперечення відповідача в частині збільшення позивачем розміру суми нарахованих процентів - з 31360,57 доларів США до 44182,68 доларів США, є безпідставними, тому судом не приймаються. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача 3654,00 грн. - судові витрати (а.с.1).

Outcome: partial