Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В своєму позові позивач зазначив, що 22.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11255299000, надалі за текстом - Договір. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 15398,00 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобовязання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 22.05.2015 року зі сплатою 13,00 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Кредитним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; марка: Hyundaі; модель: Accent; номер кузова: [NUMBER] ; держ.реєстр.номер: [NUMBER], який належить йому на праві власності. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, у Відповідача 1 станом на 09.10.2015 року, утворилась заборгованість у розмірі 258696,26 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11255299000 від 22.11.2007 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив на користь ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11255299000 від 22.11.2007 року. На підставі згаданих вище - Договорів та наведених норм матеріального права, до ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, які укладені з Відповідачем, а отже, ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» втратили такі права. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" та [PERSON] , надалі за текстом Відповідач 2, уклали Договір Поруки № 11255299000-П, надалі за текстом Договір поруки. Відповідно до Договору поруки Відповідач 2, як поручитель, поручається за виконання Відповідачем 1 обовязків, які виникли на підставі Договору. Позивач в своєму позові просить стягнути з Відповідача 2 заборгованість згідно договору поруки 2000 грн., та в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та застави звернути стягнення на предмет застави і вилучити у відповідача [PERSON] транспортний засіб, комплект ключів від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію т/з, номерні знаки. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 28.03.2016 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою того ж суду від 15.04.2016 року відкрито провадження у справі, призначено її судовий розгляд. Заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 26.05.2016 року позовну заяву задоволено в повному обсязі. Ухвалою цього ж суду від 07.10.2016 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення суду задоволено, скасовано заочне рішення суду від 26.05.2016 року. Ухвалою цього ж суду від 26.10.2016 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про передачу цивільної справи до Деснянського районного суду м.Києва. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.12.2016 року прийнято цивільну справу до провадження Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження та призначено її розгляд. Представники позивача в судовому засіданні підтримали в повному обсязі вимоги позову та просили суд про їх задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день та час розгляду справи. Представники відповідача [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги не визнавали. 17.04.2018 року представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про застосування строків позовної давності до вимог позову. В останнє судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. 22.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11255299000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 15398,00 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобовязання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 22.05.2015 року зі сплатою 13,00 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Кредитним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; марка: Hyundaі; модель: Accent; номер кузова: [NUMBER] ; держ.реєстр.номер: [NUMBER], який належить йому на праві власності. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, у Відповідача 1 станом на 09.10.2015 року, утворилась заборгованість у розмірі 258696,26 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11255299000 від 22.11.2007 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив на користь ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11255299000 від 22.11.2007 року. На підставі згаданих вище - Договорів та наведених норм матеріального права, до ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, які укладені з Відповідачем, а отже, ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» втратили такі права. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" та [PERSON] , надалі за текстом Відповідач 2, уклали Договір Поруки № 11255299000-П, надалі за текстом Договір поруки. Відповідно до Договору поруки Відповідач 2, як поручитель, поручається за виконання Відповідачем 1 обовязків, які виникли на підставі Договору. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, у Відповідача1 станом на 09.10.2015 року, утворилась заборгованість у розмірі 258696,26 грн., яка складається з: - заборгованість по основній сумі 97350,24 грн., - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 32204,25 грн., - нараховані відсотки на дату подачі позову 44575,59 грн., - пені за несвоєчасно виконані зобовязання 81645,70 грн., - три проценти річних від простроченої суми 2920,48 грн Обсяг відповідальності Відповідача 3 перед Позивачем за порушення Відповідачем 1 та Відповідачем 2 обовязків за Договором відповідно до Договору поруки складає 2 000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок). Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Обсяг відповідальності Відповідача 2 перед Позивачем за порушення Відповідачем 1 обовязків за Договором відповідно до Договору поруки складає 2 000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок). Статтею 27 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Аналізуючи зазначене, на підставі згаданих вище - Договорів та наведених норм матеріального права, до ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, які укладені з Відповідачем, а отже, ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» втратили такі права. Згідно з ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст.590 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Інше передбачено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чинним з 1 січня 2004 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Стаття 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання. В звязку з наведеним, з врахуванням факту наявності заборгованості у Відповідача, що виникла у звязку з неналежним виконанням укладеного Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, яка згідно розрахунку заборгованості складає - 258696,26 грн., Позивачем ТОВ «Вердикт Фінанс» обрано один із способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; Тип: Hyundaі; Модель: Accent; Номер кузова: [NUMBER] ; Держ.реєстр.номер: [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] ), шляхом визнання права власності за ТОВ «Вердикт Фінанс» на зазначений автомобіль в рахунок погашення наявної у Відповідача заборгованості (258696,26 грн.). Крім того, згідно умов укладеного Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, вартість автомобіля (Тип ТЗ: легковий седан; Тип: Hyundaі; Модель: Accent; Номер кузова: [NUMBER] ; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] ) на момент укладення зазначеного Договору, за домовленістю сторін склала 86400,00 грн., але слід зазначити, що з моменту укладення Договору (з 2007р.), зазначеним заставним автомобілем користувались, а тому, реальна вартість заставного автомобіля значно менша. Доповнюючи зазначене, як уже йшлося вище, правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна встановлений Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", статтями 12, 14, 15 зазначеного Закону передбачено, що реєстрація обтяження, надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, обтяжувач (продавець) рухомих речей, які є предметом куплі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Отже, ТОВ Вердикт Фінанс є обтяжувачем з вищим пріоритетом та має переважне право на звернення стягнення обраним способом на автомобіль який належить на праві власності відповідачу [PERSON] , переважно перед іншими кредиторами цього боржника шляхом звернення стягнення на предмет обтяження. Вартість автомобіля згідно укладеного Договору, за домовленістю сторін складає - 86400,00 грн., а сума боргу станом на 09.10.2015 року, складає - 258696,26 грн., що значно вище вартості автомобіля. Відповідно до ст. ст. 24, 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду, але обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення - зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження та надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС», зареєструвало в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження: автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; марка: Hyundaі; Модель: Accent; Номер кузова: [NUMBER] ; Держ.реєстр.номер: [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] та направило - письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Статтею 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено що, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов`язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а отже, Відповідач не виконує належним чином умови укладеного Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, в звязку з чим, у нього наявна заборгованість та не забезпечує доступ представників ТОВ «Вердикт Фінанс» з метою перевірки заставного майна до заставного автомобіля. Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2013 р. за № 241/22773, створено Центри надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів шляхом реорганізації підрозділів реєстраційно-екзаменаційної роботи Державтоінспекції МВС України. Згідно з Положенням про Центр надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, затвердженим Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зазначені Центри є структурним підрозділом управлінь МВС України в областях, містах Києві та Севастополі та підпорядковується відповідному управлінню (відділу) Державтоінспекції цих ГУМВС, УМВС. Згідно вказаного Положення, Центри здійснюють зняття з обліку транспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388. Зазначений - Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Відповідно до п. 40, 42 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів……», зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника або рішення суду. Такий огляд оформляється відповідним актом, при цьому, під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються. При знятті автомобіля з обліку у Центрі, вимагається предявити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для відтворення на ньому відмітки про зняття з обліку, що також стало підставою для витребування вказаного свідоцтва від відповідача. У разі втрати власником свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) зняття з обліку транспортного засобу проводиться після видачі нового свідоцтва про реєстрацію. Відповідно до п.4.4 «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затверджених Наказом МВС від 11.08.2010 N 379, у разі втрати (викрадення) свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) посадовими особами Центру приймаються до розгляду письмові заяви власників ТЗ, зразки яких наведено в додатках 1, 2. Такі заяви можуть прийматись від осіб, уповноважених у встановленому порядку отримувати нові свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Відповідно до ст. ст. 13, 16 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих Договором або актами цивільного законодавства, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Повідомлення про витребування автомобіля у відповідача грунтується на підставі ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Так, на адресу відповідача, Позивачем було направлено лист - повідомлення, у якому вимагалось виконати порушене зобовязання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль з усіма приналежностями до автомобіля: комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками (копія листа додається). Статтею 620 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність, або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання. З огляду на викладене вище, у формі додатку, які були залучені позивачем до позовної заяви: додаток №1 до договорів факторингу, підтверджують право вимоги Позивача, а так само, виступають розрахунком заборгованості відповідачів на момент переуступки боргу та визначають суму боргу, яка була переуступлена ТОВ «Вердикт Фінанс», оскільки містять загальну суму боргу (основну суму боргу та відсотки), що свідчить про те, що була переуступлена дійсна вимога по кредитній заборгованості, а так само в додатку до позову було залучено розрахунок заборгованості виконанй станом на дату подачі позову, який відображає розмір заборгованості відповідачів враховуючи суму боргу станом на момент укладення договорів факторингу та нараховані відсотки згідно умов кредитного договору, які виступають належними та допустимими доказами в справі. Позивачем додано до матеріалів позову розрахунки суми заборгованості станом на момент подачі позову, витяги з реєстру боржників (а.с. 59-63 т. 2). Відповідачі ж у справі до суду не надали ні письмового відзиву на позов, ні будь яких інших письмових пояснень щодо своєї правової позиції у даній справі. Отже, існують всі підстави для задоволення позовних вимог позивача та надання йому відповідних повноважень власника заставного майна, а саме, автомобіля (Тип ТЗ: легковий седан; МАРКА: Hyundaі; Модель: Accent; Номер кузова: [NUMBER] ; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] ) Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Тому, заявлені банком вимоги до відповідача [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо заяви, поданої представником відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності до вимог позову, то судом встановлено наступне. Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливои строку виконання, а відтак, аналізуючи зміст договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, зокрема пп. 1.2.2 п.1.2 р. 1, строк виконання зобов`язань за ним закінчився 22 листопада 2014 року, при цьому, позивач звернувся з позовом до суду - 23.03.2016 року, тобто в межах строків позовної давності, що в повному обсязі спростовує твердження Відповідача щодо пропуску строків позовної давності. Крім того, сторони договору про надання споживчого кредиту та заставу ТЗ домовились, що наведений договір про надання споживчого кредиту та заставу ТЗ діє з дня підписання і до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором, при цьому, сторони кредитного договору погодили, що з укладенням договору сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього Договору. На підставі ст. 88 ЦПК України, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 5288 грн. 44 коп.

Outcome: approved