Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Публічне акціонерне\~товариство ."Державний\~ощадний банк\~України"\~в особі\~філії -\~Луганського обласного\~управління АТ\~"Ощадбанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3334 від 10.08.2007 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір №3334, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 52000 грн. зі сплатою 19,2% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 10.08.2017 року на споживчі цілі. Відповідно Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно аннуїтетними платежами в сумі 977,50 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, перший ануїтетний платіж з вересня 2007 року, в подальшому - не пізніше останнього робочого дня кожного звітного місяця. Перша сплата відсотків на умовах цього договору має бути здійснена в строк до 31.08.2007 року. Згідно п.п. 3.3.1, 3.3.2 кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] 10.08.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №2646. За вказаним договором поруки поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 17.10.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 60001,56 грн., яка складається з: 25,991,75 грн. прострочений борг за кредитом за період з 03.11.2014 року по 11.08.2017 року; 15510,04 грн.- просточені відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 01.09.2017р.; 1876,08 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.11.2014р. по 06.10.2018р.; 1252,17 грн. - три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 16.10.2018р.; 8789,64грн. - інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом з листопада 2014 р. по жовтень 2018 р.; 6581,88 грн. - інфляційні витрати за прострочення відсотків за користування кредитом з серпня 2014 р. по жовтень 2018 р.. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 60001,56 грн., а також в солідарному порядку понесені судові витрати: судовий збір в сумі 1762 грн.. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги свого позову, та просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання 19.04.2019 року та 21.05.2019 року не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та ЗаконівУкраїни "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. \~ \~ \~ \~21.05.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір №3334, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 52000 грн. зі сплатою 19,2% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався готівкою одноразово строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 10.08.2017 року на споживчі цілі. Відповідно до п.п. 1.5 - 1.6 Кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту ануїтетними платежами в сумі 977,50 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань (а.с. 15-17). З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором №3334 від 10.08.2007 року між [PERSON] , Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений договір поруки №2646 від 10.08.2007 року, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором №3334 від 10.08.2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с.18). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 17.10.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 60001,56 грн., яка складається з: 25,991,75 грн. прострочений борг за кредитом за період з 03.11.2014 року по 11.08.2017 року; 15510,04 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 01.09.2017р.; 1876,08 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.11.2014р. по 06.10.2018р.; 1252,17 грн. - три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 16.10.2018р.; 8789,64грн. - інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом з листопада 2014 р. по жовтень 2018 р.; 6581,88 грн. - інфляційні витрати за прострочення відсотків за користування кредитом з серпня 2014 р. по жовтень 2018 р. (а.с. 44-45). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.554 ЦК України У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Сторони в договорі поруки №2646 від 10.08.2007 року погодили, зокрема, в п.4.1 та 4.2, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором, та якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не пред`явить вимог до поручителя. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. В даному випадку строки виконання зобов`язання за кредитним договором №3334 від 10.08.2007 року встановлено в п.1.6 додаткової угоди до кредитного договору від 30.12.2009 року, згідно якої передбачено щомісячне погашення кредиту та відсотків за його користування не пізніше останнього робочого дня кожного звітного місяця. Тобто, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних ануїтетних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число робочого дня кожного звітного місяця. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. З аналізу зазначених вище норм вбачається, що в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Вказівка в умовах договору поруки №2646 від 10.08.2007 року про їх дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч. 4 ст.559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Це узгоджується і з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Крім того дане підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 21.05.2012 у справі № 6-68цс11, де вказано, що умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №3334 від 10.08.2007 року вбачається, що в останнє позичальником [PERSON] сплату за основним боргом було здійснено 25.06.2014 року в сумі 578,57 грн., а за процентами 31.07.2014 року в сумі 1,85 грн., при цьому заборгованість за кредитом та процентами не погашено повністю. Останній платіж за кредитним договором повинен бути сплачений не пізніше 10.08.2017 року. Отже, судом встановлено, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя, оскільки до суду з позовом про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителя позивач звернувся лише 10.11.2018 року, про що свідчить штемпель на поштовому конверті, в якому надійшла до суду зазначена позовна заява (а.с.49). До суду позовна заява надійшла 21.11.2018 року (а.с.2). Таким чином, позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки порука [PERSON] за зазначеним кредитним договором є припиненою, а тому заборгованість підлягає стягненню лише з [PERSON] .. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в повному обсязі. Відсотки за користування кредитом розраховані на 10.08.2017, тобто, на день визначеного в договорі строку остаточного повернення кредиту, як це вбачається із розрахунку заборгованості, проте, в позовній заяві цей період зазначений до 01.09.2018 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1762 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial