Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У червні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (надалі - ТОВ "ОТП Факторинг Україна") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення кредитної заборгованості в сумі 23434,84 грн. та стягнення судових витрат по справі. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначав, що 12.02.2013 року між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2002633503 (надалі-кредитний договір), за яким відповідачу був виданий кредит в сумі 20165 грн., на строк до 12 лютого 2015 року. 18 грудня 2013 року Між ПАТ "ОТП Банк" та TOB "ОТП Факторинг Україна" (Надалі Позивач) було укладено Договір факторингу № 2002633503 (надалі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ПАТ "ОТП Банк" відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить "ОТП Банк", а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. На виконання умов Договору факторингу , згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, ПАТ "ОТП банк" було направлено Відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до TOB "ОТП Факторинг Україна" по зазначеному в позові Кредитному договору. В порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконує, в зв"язку з чим станом на 02.04.2014 заборгованість перед позивачем склала 23434,84 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 19324,86 грн., заборгованість за відсотками 1,35 грн., комісія - 4112,63 грн.. Посилаючись на викладенні обставини, позивач просив про задоволення позовних вимог. Представник позивача, в судове засідання не з"явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився двічі. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується розписками про вручення судових повісток. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач в наданій суду заяві вказував, що проти заочного рішення суду не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів передбачених договором. Ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вимог цього Закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2013 року між приватним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 2002633503. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит в сумі 20165 грн. на строк до 12.02.2015 року з умовою сплати 0,01% річних за користування кредитом, та комісійних відповідно до п. 1.4.5 договору. 18 грудня 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та TOB "ОТП Факторинг Україна" було укладено Договір факторингу № 2002633503, у відповідності до умов якого, ПАТ "ОТП Банк" відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ "ОТП Банк", а Позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Взяті зобов'язання відповідач по кредитному договору виконував неналежно, допустив заборгованість яка станом на 02.04.2014 року склала 23434,84 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 19324,86 грн., заборгованість за відсотками 1,35 грн., комісія - 4112,63 грн.. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Виходячи з положень ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Викладене свідчить, що позовні вимоги обгрунтовані, і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved