Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

12 березня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 листопада 2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), за умовами якої відповідач отримала кредит у розмірі 16633,93 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов'язання перед банком не виконала, внаслідок чого станом на 15.01.2018 року виникла заборгованість в сумі 19711,58 грн. З даної суми: 13727,81 грн. - заборгованість за кредитом, 1750,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 549,11 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в сумі 3684,11 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1762 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило. У даній справі позивачем подано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і потреби щодо необхідності заслухати особисті пояснення відповідача суд не вбачає, а тому, вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі поданих доказів та в порядку ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 16 листопада 2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої остання ознайомилась та підтвердила свою згоду на те, що дана Генеральна угода разом з наданими банком Умовами та правилами, тарифами складає між нею та банком кредитний договір. Із вищевказаної угоди вбачається, що банк надав відповідачу строковий кредит на строк 36 місяців з 16 листопада 2016 року по 30 листопада 2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 16633,93 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у визначені в заяві, умовах та правилах строки. Пунктами 2.1, 2.2 Генеральної угоди передбачено, що погашення заборгованості позичальником здійснюється щомісячними платежами в розмірі 652,60 грн., починаючи з 1 по 25 число місяця. При порушенні клієнтом строків погашення заборгованості більше як на 31 день по зобов'язаннях, строк виконання яких не настав, сторони узгодили, що строком повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 3684,11 грн. (а.с.6). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 15.01.2018 року виникла заборгованість в сумі 19711,58 грн. З даної суми 13727,81 грн. - заборгованість за кредитом, 1750,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 549,11 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 3684,11 грн. (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором, у випадку виникнення прострочених зобов'язань більше ніж на 30 днів, клієнт оплачує банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Пунктом 1.1.7.12 передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Статтями 526, 527, 530 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором є підставними та підлягають до задоволення як такі, що відповідають вимогам закону, а тому з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 листопада 2016 року в сумі 19711,58 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved