Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна звернулося з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SME-A00/043/2007, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 120500,00 доларів США. З метою забезпечення виконання вищевказаних зобовязань між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] 28 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки № РМ-SME-A00/041/2007. Крім того, 02 вересня 2008 року між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SME-A00/116/2008, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на загальну суму 300000 доларів США. З метою забезпечення виконання зазначеного кредитного зобовязання цього ж дня між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки № РМ-SME-A00/116/2008. Згідно вищевказаних договорів іпотеки відповідачі передали ЗАТ "ОТП Банк" в іпотеку нерухоме майно, а саме: 51/100 частки приміщення магазину загальною площею 1116,7 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0733га., що знаходяться в м.Горохів Волинської області по вул. Б.Хмельницького, 3а, та належать відповідачу [PERSON], а також 49/100 частки приміщення магазину загальною площею 1116,7 кв. м. та земельну ділянку площею 0,0810 га., що знаходяться за цією ж адресою та належать відповідачу [PERSON] 20 липня 2011 року між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до яких позивач прийняв право вимоги за вищевказаними кредитними договорами та договорами іпотеки. Однак 26 червня 2013 року постановою державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції накладено арешт на все майно відповідача [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження, а 07 лютого 2013 року постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції накладено арешт на все майно відповідача [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Тому, на думку позивача, як іпотекодержатель нерухомого майна, він має першочергове право на реалізацію предмету іпотеки, оскільки позивач та відповідачі дійшли згоди щодо реалізації заставного майна і погашення заборгованості за кредитним договором. У звязку з вищенаведеним позивач просить вищезазначене нерухоме майно звільнити з-під арешту. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2017 року до участі в справі було залучено публічне акціонерне товариство БМ Банк, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання, однак скерував письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання, однак скерував письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - першого відділу державної виконавчої служби м.Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинської області [PERSON] не зявилася в судове засідання, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинської області не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання був повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -публічного акціонерного товариства БМ Банк [PERSON] не зявилася в судове засідання, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, а також письмове заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог про в частині звільнення з-під арешту майна, належного відповідачу [PERSON] Своє заперечення представник третьої особи обґрунтовує тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності боргу відповідачів та відповідних судових рішень з цього приводу. Представник позивача - товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна [PERSON] в судове засідання не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, а також надав суду додаткові письмові пояснення до позовних вимог, у яких уточнив найменування третіх осіб та зазначив, що орієнтована ринкова вартість заставного майна станом на 30 серпня 2016 року становить 2533200,00 грн., а заборгованість відповідачів перед позивачем - 4060991,15 грн., просив позовні вимоги задовольнити. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, між ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк") та відповідачем [PERSON] 28 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № СМ-SME-A00/043/2007 (а.с.6-9), згідно якого позичальнику [PERSON] надавався кредит в сумі в сумі 120500,00 доларів США на строк до 27 серпня 2014 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору 28 серпня 2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки (а.с.15-17), відповідно до умов якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі зобовязань надав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: 51/100 частин приміщення магазину загальною площею 540,6 кв.м., що знаходиться в м.Горохів Волинської області по вул. Б.Хмельницького, 3а. Згідно кредитного договору № СМ-SME-A00/116/2008, укладеного 02 вересня 2008 року (а.с.10-14), відповідач [PERSON] отримав кредит в ЗАТ "ОТП Банк" розміром 300000 доларів США на строк до 23 серпня 2018 року. Як вбачається з договору іпотеки № РМ-SME-A00/116/2008 від 02 вересня 2008 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк", [PERSON] та [PERSON]В (а.с.18-21), вищевказане кредитне зобовязання було забезпечене нерухомим майном, до якого входить: 1) приміщення магазину загальною площею 1116,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, Горохівський район, м.Горохів, вул.Б.Хмельницького, 3а; 2) земельна ділянка площею 0,0810 га., що знаходиться у м.Горохів по вул.Б.Хмельницького, 3а; 3) земельна ділянка площею 0,0733 га., кадастровий номер: 0720810100:01:003:0009, що знаходиться в м.Горохів по вул.Б.Хмельницького, 3а. Крім того, приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 02 вересня 2008 року було накладено заборону на відчуження зазначеного у вищевказаному договорі іпотеки нерухомого майна та земельних ділянок (а.с.21). На підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 20 липня 2011 року, укладеного між ПАТ „ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю „ОТП Факторинг Україна", а також Договору відступлення прав вимоги від 20 липня 2011 року, укладеного між цими ж сторонами, до Товариства з обмеженою відповідальністю „ОТП Факторинг Україна" перейшли права вимоги по кредитних договорах, а також права іпотекодержателя за договорами іпотеки, які були укладені між ПАТ „ОТП Банк" та [PERSON], [PERSON] (а.с.22-38). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2012 року, яке набрало законної сили 05 жовтня 2012 року (а.с.91-92) стверджується, що з відповідачів на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна солідарно стягнуто заборгованість в розмірі 1243385 грн. 37 коп., про що видано виконавчі листи про примусове стягнення вищевказаної кредитної заборгованості (а.с.93-94). З рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2012 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 18 вересня 2012 року (а.с.85-88), вбачається, що з відповідачів на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна солідарно стягнуто заборгованість в розмірі 2817605 грн. 78 коп., про що видано виконавчі листи про стягнення вищевказаної кредитної заборгованості (а.с.89-90). Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статею 1 Закону України Про заставу визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Крім цього, як вбачається зі змісту позовної заяви та письмових клопотань відповідачів, сторони дійшли згоди щодо реалізації заставного майна та погашення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 62834892 від 06 липня 2016 року (а.с.39-49), 28 серпня 2007 року та 02 вересня 2008 року на підставі вищевказаних договорів іпотеки було внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, а саме на зазначені вище приміщення магазину та земельні ділянки, які належать відповідачам [PERSON] та [PERSON] Вищевказаною інформаційною довідкою також стверджується, що на все нерухоме майно відповідача [PERSON] накладено арешт на підставі постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області серії ВП № 36102492 від 07 лютого 2013 року (а.с.39). Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 38519250 від 24 червня 2013 року, винесеної головним державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ Волинської області (а.с.44), на все майно, що належить відповідачу [PERSON], накладено арешт у межах суми звернення стягнення 474633,37 грн., стягувачем боргу є ПАТ БМ Банк. Згідно розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними договорами № СМ-SME-A00/043/2007 та № СМ-SME-A00/116/2008 станом на 26 травня 2017 року загальна сума його заборгованості становить відповідно 1082734,57 грн. та 2653980,20 грн. (а.с.95-96). Згідно звіту про оцінку майна станом на 30 серпня 2008 року ринкова вартість заставного майна складає 2533200,00 грн. (а.с.97). Відповідно до положення статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Отже, іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина пята статті 3 Закону України "Про іпотеку"). За змістом статті 3Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до статті 36 Закону України "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження"\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, оскільки постанови про арешт майна відповідачів [PERSON] та [PERSON] було винесено державними виконавцями відповідно 07 лютого та 24 червня 2013 року, а договори іпотеки нерухомого майна на виконання умов кредитних договорів було укладено у 2007 та 2008 роках, то, на думку суду, позивач має пріоритет на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Тому, в силу договірних відносин з відповідачами, позивач - ТзОВ „ОТП Факторинг Україна" має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог від вартості іпотечного майна. Проте, накладення\~\~державними виконавцями арешту на все майно, в тому числі на майно в рамках виконавчих проваджень, в яких позивач не є стягувачем, позбавило позивача такого права, також арешт іпотечного майна позбавляє позивача переважного становища перед іншими кредиторами, оскільки він не має змоги розпорядитися іпотечним майном, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів у рівних долях в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 3200,00 грн. судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: approved