Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з цим позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору в розмірі 9665,00 грн. та судові витрати. Свій позов аргументував тим, що 25.10.2012 між Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви за № 005-01518-251012, згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України з лімітом кредитної лінії 7000 грн. на 364 дні, з можливістю його продовження без додаткової угоди, зі сплатою 0,0001% річних за користування відновлюваною кредитною лінією, плати за обслуговування кредиту (комісії) 3,50% щомісячно. Відповідач у встановлений кредитним договором строк, взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим порушив умови кредитного договору і має кредитну заборгованість, яка станом на 22.05.2014 становить 9665,00 грн., що складається з тіла кредиту та комісії. В наданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Просив справу розглянути у його відсутність (а.с.2). 01.10.2014 ухвалою судді дану позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви. Позивач недоліки позовної заяви не усунув. 31.10.2014 ухвалою судді було відкрито провадження у справі, оскільки недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі судді від 01.10.2014 про залишення позову без руху, не достатнього для повернення її на підставі ч. 2 ст.121 ЦПК України позивачеві, і вони можуть буди усунуті в судовому засіданні. Для цього було визнано явку представника позивача в судове засідання обов'язковою. 14.11.2014, 03.12.2014, 17.12.2014, 24.12.2014 та 12.01.2015 представник позивача в судове засідання не з'явився. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, на підставі тих доказів, які були ним надані до позовної заяви, відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що представник позивача скористався своїми процесуальними правами. Суд, вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність відповідача [PERSON], виходив з наступного: 14.11.2014 відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Так як не було відомостей про вручення їй повістки, розгляд справи було відкладено. 03.12.2014 відповідач до суду не з'явилась, але направила телефонограму, що не може з'явитися у судове засідання, у зв'язку з тим, що перебуває за межами міста та району. Розгляд справи було відкладено. 17.12.2014 відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак з'явився її представник - [PERSON], яка надала заяву про відкладення розгляду справи, для надання можливості укладення мирової угоди (а.с.33). За клопотанням сторони справа була відкладена. 24.12.2014 відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, натомість з'явилась її представник - [PERSON], яка в судовому засіданні надала пояснення з приводу спору, борг визнала частково, та заявила клопотання про оголошення перерви для підготовки письмового клопотання про призначення бухгалтерської експертизи. За клопотанням сторони у справі було оголошено перерву. 12.01.2015 відповідач в судове засідання не з'явилась, а її представник [PERSON] подала заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобою, в заяві також зазначила що підтверджуючі документи про хворобу будуть надані в наступне судове засідання, а відповідач особисто прибути не може так як знаходиться за межами міста. Разом з тим, в заяві вказала, що позовні вимоги визнає частково. Письмового клопотання про призначення експертизи не направляла. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі: першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними; згідно з ч. 2 цієї Статті, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд. Таким чином, з огляду на вищевказане, в суду немає законних підстав, передбачених в ст. 169 ЦПК України, на відкладення розгляду справи за заявою представника відповідача [PERSON], оскільки в обґрунтування своєї заяви про знаходження на лікуванні вона належних доказів не надала, а тому у суду немає підстав для визнання її неявки поважною. Крім того, суд також, враховує вимоги ч. 1 ст. 157 ЦПК України про розумні строки розгляду справи. В судовому засіданні 24.12.2014 представник позивача [PERSON] надала пояснення, згідно яких вона позовні вимоги визнала частково, пояснюючи, що не згодна з розрахунком заборгованості доданим до позовної заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. В судовому засіданні згідно матеріалів справи встановлено, що 25.10.2012 між позивачем Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») і відповідачем [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви за № 005-01518-251012, згідно якої позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], в національній валюті України з лімітом кредитної лінії 7000 грн. на 364 дні, з можливістю його продовження без додаткової угоди, зі сплатою 0,001% річних за користування відновлюваною кредитною лінією, плати за обслуговування кредиту (комісії) 3,50% щомісячно (п.1.5. Тарифи). Згідно п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 Договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 Договору, Банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 7 000 грн. Згідно п. 1 частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1 частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5 частини 3 Договору, Відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України (а.с.3-6). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 16, 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ст.ст. 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором, вона станом на 22.05.2014 становить 9665,00 грн., що включає в себе 3640,00 грн. - тіло кредиту; 2730,00 грн. - прострочене тіло кредиту; 3295,00 грн. - заборгованість за комісіями (а.с.8). Враховуючи те, що відповідач [PERSON], в порушення умов договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов'язання, тому сума заборгованості по тілу кредиту - 3640,00 грн., заборгованість по простроченому тілу кредиту - 2730,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісіями в розмірі 3295,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до п.3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 за № 541/13808, "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 3295,00 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: partial