Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 09 квітня 2016 року о 18 год. 40 хв. по автомобільній дорозі Київ-Чоп на перехресті вул. Столична відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 211540, державний номерний знак номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Факт скоєння ДТП підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №89319327. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER], який на момент ДТП був застрахований у ПрАТ "СК "Українська страхова група", відповідно до Договору добровільного страхування №28-0199-0157\\13\\0800 від 20 грудня 2015 року, Додаткового договору №1 від 17 березня 2014 року та Додаткового договору №2 від 04 грудня 2014 року. 11 квітня 2016 р. страхувальник звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи. Позивач, як страховик потерпілої в ДТП особи, на вимогу виконання умов Договору страхування, на підставі Рахунку №2016007135 від 25 квітня 2016 року, ремонтної калькуляції №2016007135 від 25 квітня 2016 року, страхового акту №СТОКА-2919 від 29 квітня 2016 р. та розрахунку до нього, на рахунок ТОВ "Порше Інтер Авто Україна" було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 75 032 (сімдесят п'ять тисяч тридцять дві) грн. 25 коп. що підтверджується платіжним дорученням №8013 від 29 квітня 2016 року. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року у справі №369/4390/16-п та Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області під 26 травня 2016 року у справі №369/4390/16-п, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України обома учасниками ДТП страхувальником позивача та відповідачем, яких притягнено до відповідальності до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки вина обох учасників ДТП встановлена судом, позивач вважав, що сума шкоди, яку має відшкодувати Відповідач, має становити половину фактичного розміру завданої шкоди (75 032,25 / 2 = 37 516,12). Тому позивач просив стягнути з [PERSON] ([INFO], адреса: 08128, [ADDRESS]) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (р/р ПАТ "СК "УСГ" №2650684603 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478, Код ЄДРПОУ 30859524) суму страхового відшкодування у розмірі 37 516 (тридцять сім тисяч п'ятсот шістнадцять) грн. 12 коп. Стягнути з [PERSON] ([INFO], адреса: 08128, [ADDRESS]) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (р/р ПАГ "СК "УСГ' №2650684603 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478, Код ЄДРПОУ 30859524) понесені судові витрати у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач та його представник проти вимог позову заперечували та просили в позові відмовити. Треті особи про день, час та місце розгляду справи було повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 09 квітня 2016 року близько 18 год. 40 хв. на автомобільній дорозі Київ-Чоп перехрестя вул. Столична, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, на врегульованому перехресті з вул. Столична, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] який рухався з вул. Дачна та який завершував переїзд перехрестя. В результаті ДЬП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 8.7 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2016 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Також, згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2016 року, було встановлено [PERSON] 09 квітня 2016 року близько 19 год. 30 хв. на перехресті автомобільної дороги «Київ-Чоп» 21 км. Та вул. Столичної водії керуючи автомобілем [NUMBER], виїхав на регульоване перехрестя на дозволений рух сигналу світлофора на якому утворився затор, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своми діями [PERSON] порушив п. 16.4 Правил дорожнього руху України. Згідно даної постанови на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER], який на момент ДТП був застрахований у ПрАТ "СК "Українська страхова група", відповідно до Договору добровільного страхування №28-0199-0157\\13\\0800 від 20 грудня 2015 року, Додаткового договору №1 від 17 березня 2014 року та Додаткового договору №2 від 04 грудня 2014 року. 11 квітня 2016 р. страхувальник звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи. Позивач, як страховик потерпілої в ДТП особи, на вимогу виконання умов Договору страхування, на підставі Рахунку №2016007135 від 25 квітня 2016 року, ремонтної калькуляції №2016007135 від 25 квітня 2016 року, страхового акту №СТОКА-2919 від 29 квітня 2016 р. та розрахунку до нього, на рахунок ТОВ "Порше Інтер Авто Україна" було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 75 032 (сімдесят п'ять тисяч тридцять дві) грн. 25 коп. що підтверджується платіжним дорученням №8013 від 29 квітня 2016 року. Згідно вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Згідно ч. 3 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідач [PERSON] несе відповідальність за завдану ним шкоду відповідно до вимог ст. 993 та в розмірі визначеному ст. 1188 ЦК України. Суд не приймає заперечень сторони відповідача стосовно вимог позову, виходячи з наступного. Так, вина відповідача у заподіянні шкоди була встановлена судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення яке набрало законної сили. А отже дані обставини не підлягають доказуванню. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина „судового розгляду". Посилання відповідача на те що, його цивільно-правова відповідальність була застрахована згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АЕ/2725780, не є підставою для відмови в позові, оскільки згідно Правової позиції, висловленої Верховним судом України при розгляді справи № 6-2587цс15 від 23 грудня 2015 року, визначено що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. За клопотанням відповідача, згідно ухвали суду від 12.12.2017 року по справі було призначено судову авто-товарознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання: Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завдана власнику транспортного засобу марки Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер [NUMBER], станом на 25.04.2016? Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер [NUMBER], станом на 25.04.2016? Між тим відповідна експертиза проведена не була, оскільки відповідачем [PERSON] не було виконано попередньої оплати за проведення експертизи, що підтверджується листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.03.2018 р. № 25213/1754. Таким чином відповідачем не спростовано жодним належним, достовірним, достатнім письмовим доказом розмір шкоди заподіяної під час вчинення ДТП. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved