Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 106000 грн. та судових витрат у розмірі 1600 гривень. Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву без номера від 24.12.2011 року, на підставі якої отримала кредит у розмірі 13200 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складають між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідач при укладенні даного договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та на його зміну за рішенням та ініціативою банку. При укладенні договору сторони керувались ст. 634, 639, 207, 638, 642 ЦК України. Договором передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору, при цьому у кредитора виникає обов'язок інформувати позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку, у позичальника право отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. Неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання зобов'язань за даним договором. Зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку, серед яких офіційний сайт банку, СМС повідомлення, клієнтські виписки, та інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами Умов та правил надання банківських послуг» або Тарифів Банку клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови договору. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також іншими витратами. Станом на 22.11.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 106000 грн., яка складається з наступного: 12669,32 грн. - заборгованість за кредитом, 93330,68 грн. - заборгованість за процентам за користування кредитом. Посилаючись на ст.ст. 509,526,527,530,1054,549,610,617,598,599,1050 ЦК України, просить суд стягнути з [PERSON] 106000 грн. заборгованості за кредитним договором від 24.12.2011 року без номера та 1600,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, в матеріалах справи є клопотання позивача про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти винесення заочного рішення позивач не заперечує. (а.с. 42-43) Всі заявлені позивачем клопотання ґрунтуються на нормах ЦПК України та підлягають задоволенню. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомлені. З клопотанням про відкладення слухання справи відповідач до суду не зверталась. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 24.12.2011 року [PERSON]підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, у якій не зазначено розміру кредитного ліміту та типу банківської платіжної картки. (а.с.9) У зазначеній заяві наявний пункт про те, що підписавши 24.12.2011 року заяву відповідач приєднався до запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умов та Правил надання банківських послуг та погодився вважати Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку складовими частинами договору. Інших документів з підписом клієнта позивач не надав. Виписка по рахунку відповідача за період з 24.12.2011 року по 22.11.2017 року суду не надана. Розмір процентної ставки за користування кредитом у позовній заяві та у анкеті-заяві взагалі не зазначений. Підписаний відповідачем документ з зазначенням розміру процентної ставки за кредитом відсутній. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 24.12.2011 року з 13.11.2013 року у [PERSON] з 26.12.2013 року виникла поточна заборгованість за наданим кредитом у розмірі 10705 грн., яка збільшувалась, та надана довідка про збільшення та зниження кредитного ліміту (а.с. 8), що дає підстави для висновку проте, що вона дійсно отримала кредит у розмірі 13200 грн., як зазначає позивач. З 31.12.2014 року залишок простроченої заборгованості склав 614,96 грн., поточної - 12054,36 грн. і до 22.11.2017 року не змінювався (а.с. 6-7) Сума комісії та пені була нарахована, однак до стягнення не пред'явлена (а.с. 6-7). У розрахунку процентна ставка (поточна) з 13.11.2013 року становила 27,6 до 01.09.2014 року, з 01.09.2014 року склала 32,4, а з 01.04.2015 року - 42. Така сама процентна ставка значиться як прострочена (а.с. 6-7). Загальний залишок заборгованості за відсотками у розрахунку вказаний у сумі 106,002,02 грн., однак до стягнення пред'явлено 93330,68 грн. (а.с. 6-7) Позов в частині стягнення заборгованості по процентам за користуванням кредитом суд вважає недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: У пункті 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною укладеного між сторонами кредитного договору, зазначено, що банк має право в односторонньому порядку змінювати тарифи, проінформувавши про це клієнта за 7 днів до введення змін. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили, який тип процентної ставки застосовний сторонами у договорі, у тому числі досягнення домовленості про застосування змінюваної процентної ставки, встановленої у відповідності до вимог частин 4-6 ст. 1056-1 ЦК України. Жодного доказу про повідомлення відповідача про зміну процентної ставки (фіксованої або змінюваної) будь-яким способом - наплавлення виписки, СМС - повідомлення тощо, позивач не надав. Починаючи з 09 січня 2009 року, тобто з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У абзаці 1 пункту 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі ст. 1056-1 ЦК України у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. У абзаці 3, 4 пункту 28 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року судам роз'яснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог ст. ст. 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Згідно пункту 2.1.1.5.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний при незгоді із змінами правил і/або тарифів, надати банку письмову заяву про розірвання договору і погасити виниклу перед банком заборгованість. Таким чином, відповідач був позбавлений передбаченої законом гарантії отримати попередження про зміну процентної ставки за 15 днів, а також права не погодитися на зміну умов договору, і, у випадку незгоди із запропонованими змінами, зобов'язаний ініціювати розірвання договору. Отже, умова договору про право банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, і позивач не довів, що відповідач був повідомлений та погодився на зміну процентної ставки хоча б мовчазною згодою. При перевірці наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] перед ПАТ "ПРИВАТБАНКОМ" за кредитним договором б/н від 24.12.2011 р. по сплаті процентів за користування кредитом встановлено, що навіть виходячи з відсоткової ставки в розмірі 42 % річних на всю суму заборгованості, округливши строк користування кредитом до семи років, розмір позову в цій частині не відповідає ставці 42 % річних. Оформлення банком інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, зокрема про реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту, за матеріалами даної справи не відповідали Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим Постановою Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року, які втратили чинність 10.06.2017 року, однак були чинними станом на 24.12.2011 року. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, в частині стягнення з відповідача тіла кредиту у розмір 12669,32 грн. В іншій частині позовні вимоги не доведені та задоволенню не підлягають. Обов'язок відповідача сплатити отримані від банку кошти, у даному випадку тіло кредиту, передбачений ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при ціні позову 106000 грн. позовні вимоги задоволено в розмірі 12669,32 грн., тобто на 12 % , а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений за подання позовної заяви пропорційно до задоволеної частини вимог, тобто в розмірі 192 грн.

Outcome: partial