Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

18.03.2020 року АТ "Кредобанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-190957 від 10.05.2019 року в сумі 67074,02 грн. станом на 05.02.2020 року, з яких: 49725,51 грн. - сума заборгованості за кредитом, 15723,82 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1624,69 грн. - пеня. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № CL-190957 від 10.05.2019 року відповідач отримала кредит в сумі 50000,00 грн. в безготівковій формі на строк до 09.05.2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 67,92% річних. Відповідно до пункту 1 кредитного договору відповідач зобов`язалася використати кредит на цілі, вказані в договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості та порушення прав позивача. 19.12.2019 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення-вимогу про дострокове погашення заборгованості, яку відповідач отримала, однак проігнорувала. Станом на дату подання позовної заяви до суду відповідач не погасила заборгованість за кредитним договором. Відповідач не подала відзив на позовну заяву. 18.03.2020 року, разом із позовною заявою, від позивача до суду поступило клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 7), яке задоволено ухвалою суду від 17.06.2020 року про відкриття провадження у справі (а.с. 48, 49). Судом встановлено, що 10.05.2019 року між АТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-190957. Відповідно до пункту 1 кредитного договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язалася використати кредит на цілі, вказані в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. На підставі укладеного договору 10.05.2019 року позивач надав відповідачеві кредит у сумі 50000,00 гривень на 48 місяців - до 09.05.2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 67,92 % річних. Згідно пунктів 6.2, 6.3 кредитного договору відповідач повинна щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, здійснювати повернення суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу у розмірі 2556,00 грн. Для здійснення належного погашення кредиту відповідач зобов`язалася щомісячно, не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленої Графіком платежів, який є Додатком № 1 до кредитного договору, забезпечити наявність на поточному рахунку суми коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу, та доручила позивачу щомісячно, в кінцеву дату погашення щомісячного платежу, передбачену Графіком платежів, здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку в сумі щомісячного платежу. У пункті 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (просточення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, нарахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Згідно положень пунктів 3.3, 6.9, 6.10 кредитного договору банк у випадках, передбачених пунктом 3.3 кредитного договору, зокрема, у разі прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний після отримання відповідного повідомлення банку усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні, протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. Відповідач неналежно виконувала зобов`язання за договором, в результаті чого станом на 05.02.2020 року виникла заборгованість в сумі 67074,02 грн., з них: 49725,51 грн. - заборгованість за кредитом, 15723,82 грн. - заборгованість за відсотками, 1624,69 грн. - пеня. 19.12.2019 року позивач надіслав відповідачеві повідомлення-вимогу про необхідність дострокового повернення кредиту, яку відповідач отримала 23.12.2019 року, проте заборгованість не погасила. Викладені вище обставини стверджуються наступними письмовими доказами: 1) копією кредитного договору № CL-190957 від 10.05.2019 року, укладеного між АТ "Кредобанк" та [PERSON] (а.с. 8-13); 2) копією Анкети-Заяви № CL-190957 фізичної особи на отримання готівкового кредиту від 08.05.2019 року, поданої [PERSON] до АТ "Кредобанк" (а.с. 14, 15); 3) копією Паспорта споживчого кредиту АТ "Кредобанк" від 10.05.2019 року, підписаного [PERSON] (а.с. 16-19); 4) копією меморіального ордера від 10.05.2019 року № 26290852, виданого АТ "Кредобанк", про надання кредиту [PERSON] відповідно до кредитного договору № CL-190957 від 10.05.2019 року в сумі 11399,64 грн. (а.с. 23); 5) копією меморіального ордера від 10.05.2019 року № 26290809, виданого АТ "Кредобанк", про надання кредиту [PERSON] відповідно до кредитного договору № CL-190957 від 10.05.2019 року в сумі 38600,36 грн. (а.с. 24); 6) документами під назвою "Рух коштів по рахунку з 10.05.2019 по 05.02.2020", що містять відповідну інформацію щодо рахунків, відкритих [PERSON] в АТ "Кредобанк" 10.07.2019 року та 18.10.2019 року, які (документи) сформовано 05.02.2020 року заступником директора Департаменту по роботі з непрацюючими активами АТ "Кредобанк" Крисою Б.Л. (а.с. 25, 26); 7) розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-190957 від 10.05.2019 року [PERSON] , складеним заступником директора Департаменту по роботі з непрацюючими активами АТ "Кредобанк" Крисою Б.Л. (а.с. 31); 8) розрахунком пені по простроченій заборгованості позичальника [PERSON] у відповідності до кредитного договору № CL-190957 за період з 10.05.2019 року по 05.02.2020 року, складеним заступником директора Департаменту по роботі з непрацюючими активами АТ "Кредобанк" Крисою Б.Л. (а.с. 32); 9) копією повідомлення-вимоги АТ "Кредобанк" від 19.12.2019 року вих. № 1365987, адресованої [PERSON] (а.с. 27); 10) копією фіскального чеку АТ "Укрпошта" від 20.12.2019 року про оплату рекомендованого листа адресату " [PERSON] " у населений пункт "Веряця" (а.с. 28); 11) копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, відправник - АТ "Кредобанк", адресат - [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до частини першої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. У частині першій статті 100 ЦПК України закріплено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Згідно частини третьої статті 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Паперова копія інформації, наявної на веб-сайті АТ "Укрпошта" в мережі Інтернет щодо пересилання рекомендованого поштового відправлення № 0411201121221 (а.с. 29), вірність якої оригіналу не засвідчено, є недопустимим доказом, оскільки його одержано з порушенням порядку, встановленого законом. Між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), та в цих правовідносинах відповідач порушила право позивача на повернення грошових коштів згідно умов укладеного між ними кредитного договору. У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У частині першій статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У частині першій статті 550 ЦК України закріплено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач в порушення умов кредитного договору, укладеного з позивачем, не виконує належно зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість. Такими діями відповідач порушує право позивача на повернення наданих їй грошових коштів. У зв`язку з цим у відповідача виник обов`язок достроково повернути позивачеві суму заборгованості за кредитом, сплатити проценти, а також передбачену договором пеню. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 2102,00 грн. судового збору, 8719,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 5000,00 грн. витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду. На підтвердження понесених судових витрат та їх розміру позивач надав наступні документи: 1) платіжне доручення № 9868874 від 20.02.2020 року платника АТ "Кредобанк" про сплату судового збору в сумі 2102,00 грн. за подання до Виноградівського районного суду Закарпатської області позову до [PERSON] (а.с. 6); 2) копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія ЧК № 001086, виданого 01.03.2019 року Кізко Л.С. Радою адвокатів Черкаської області (а.с. 41); 3) копію довіреності № 11004 від 05.12.2019 року, виданої АТ "Кредобанк" на представництво Кізко Л.С. інтересів товариства, в тому числі у судах загальної юрисдикції (а.с. 42). Копія з договору (копії першого та останнього аркушів) про надання правової допомоги від 11.04.2019 року, укладеного між АТ "Кредобанк" та Адвокатським об`єднанням "СмартЛекс" (а.с. 34), є недопустимим доказом з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. У частині другій статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Згідно положень абзаців шостого, тридцятого пункту 2 розділу І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 року № 1000/5 (з наступними змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 року за № 736/27181, (далі - Правила) витяг - засвідчена копія частини тексту службового документа, яким (службовим документом) є офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити. У пункті 12 глави 10 розділу ІІ Правил закріплено, що витяг зі службового документа виготовляється, якщо немає необхідності виготовляти копію. Витяг оформлюється на загальному бланку установи із дотриманням таких вимог: у назві виду документа зазначається: "витяг з наказу", "витяг з протоколу"; відтворюється повністю вступна частина (якщо вона є) службового документа; з основної частини тексту документа виписується той пункт, інформація якого необхідна; відтворюється реквізит "Підпис" (без особистого підпису); проставляються відмітка про засвідчення копії та відбиток печатки служби діловодства. Із врахуванням того, що копії двох аркушів із договору не є копією даного документа чи витягом з нього, то не виступають доказом, одержаним у встановленому законом порядку. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У частині другій статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, регламентує стаття 138 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Згідно частини другої статті 138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. З огляду на те, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 2102,00 грн., та суд прийшов до висновку про підставність позову, то дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач не довів факт понесення ним витрат на професійну правничу допомогу та витрат, що пов`язані з явкою представника позивача до суду. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого представникові позивача, та копія довіреності позивача не є належними доказами на підтвердження понесених витрат. Отже, витрати на професійну правничу допомогу та витрати у зв`язку з явкою представника позивача до суду не підлягають відшкодуванню позивачу.

Outcome: approved