Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, в якому просить: 1.Встановити факт реєстрації шлюбу 17.09.1972 року між [PERSON] та [PERSON] в Відділі ЗАГС Царичанського району Дніпропетровської області. 2.Визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом після померлої [INFO] року матері - [PERSON], право на земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості) із земель КСП ім. Леніна смт.Царичанка Царичанського району, яке вона отримала в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 21.10.2002 року після померлої [INFO] року матері - [PERSON], Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Царичанської райдержадміністрації №743-р від 20.11.1996 року. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказала, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Заповіту вона не складала. Разом з матір'ю проживали і були зареєстровані вона та її батько (чоловік матері) - [PERSON]. Посилається на те, що на день смерті матері останній належало право на земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості) із земель КСП ім. Леніна смт.Царичанка Царичанського району, яке вона отримала в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 21.10.2002 року після померлої [INFO] року матері - [PERSON], яка як член КСП ім. Леніна отримала 30.01.1997 року Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на підставі рішення Царичанської райдержадміністрації №743-р від 20.11.1996 року. В грудні 2012 року для оформлення спадку вона звернулась до державного нотаріуса, який повідомив їй про те, що її батько [PERSON] теж має право на частку спадку, у зв'язку з чим необхідно надати свідоцтво про шлюб батьків. Проте, свідоцтво про шлюб було втрачено, а Царичанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомив, що в свідоцтві допущено помилку в імені її батька. Зазначено "[PERSON]", тоді як вірно "[PERSON]". Для внесення змін до актового запису необхідно надати свідоцтво про народження батька, але свідоцтво також було втрачено. [INFO] року її батько [PERSON] помер. 09.10.2017 року державним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не вирішено питання перебування в шлюбі її батька з матір'ю. Так, в копії паспорта, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, в картці платника податків, в її свідоцтві про народження ім'я батька зазначено "[PERSON]". Стверджує, що вона єдина донька, інших спадкоємців не має. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України). Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 315 ч.1 п.4 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. За результатами досліджених письмових доказів у суду не виникає сумнівів в існуванні факту, про встановлення якого просить позивач. Суд, перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [INFO] року матері - [PERSON]; інший спадкоємець - батько позивача [PERSON] помер [INFO] року; інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261 Цивільного кодексу України. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що існують законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved