Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-05 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], МП «Альфа» про стягнення солідарно заборгованості в сумі 733423,57 грн. за Генеральним договором та кредитними договорами та звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно, мотивуючи тим, що 27 вересня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 11/358-Г з кредитування у вигляді кредитної лінії та надання коштів в межах ліміту, що дорівнює 100 000 доларів США. На виконання Генерального договору, а також додаткових договорів банком було надано [PERSON] кредитні кошти в межах ліміту, на умовах забезпеченості, строковості, щомісячної сплати відсотків за користування коштами на підставі: кредитного договору № 11/388-К та кредитного договору № 11/ 389-К від 27.09.2007 року в межах Генерального договору банк надав [PERSON] у тимчасове платне користування готівкові кошти в сумі по 50 000 доларів США зі сплатою 14% річних та кінцевим терміном повернення 26.09.2017року,однак відповідач [PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім цього, 22 грудня 2006 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11/476-к від 22.12.2006 року із змінами та доповненнями, згідно умов якого [PERSON] отримав у банку кредитні кошти в сумі 40000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та МП «Альфа» 26.12.2006 року було укладено договір Іпотеки з додатком про внесення змін та доповнень від 20.09.2007р. Крім цього, 22.12.2006 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між банком та [PERSON] договір поруки та Додатковий договір до договору поруки від 12.09.2007 року. У зв'язку з ухиленням відповідача від виконання зобов'язання за кредитним договором, просив задоволити позовні вимоги, стягнувши солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] прострочену заборгованість в розмірі 29398,27 грн. та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення, загальною площею 139,6 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача уточнивши позовні вимоги просив стягнути солідарно з відповідачів по даному кредитному договору заборгованість в сумі 16640,68 грн. та звернути стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається з позовних вимог представник МП «Альфа», просить суд, визнати недійсними Додаткову угоду №1 від 18 лютого 2008 року до кредитного договору № 11/388-К від 27.09.2007 року та Додаткову угоду № 1 від 18.02.2008 року до кредитного договору № 11/389-К від 27.09.2007 року в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 11/385-Г від 27.09.2007 року, які укладені між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON], мотивуючи тим, що вони не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме не спрямовані на настання обумовлених ними правових наслідків, що порушує інтереси позивача, які мають бути захищенні у спосіб визначений ст. 16 ЦК України. Представник позивача Савченко Д.О. в судовому засіданні позвні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позові. Позовні вимоги МП «Альфа» заперечив, вважає їх необґрунтованими, перекрученими та такими, що не підлягають до задоволення. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги банку заперечив та пояснив, що між ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 11/385-Г від 27.09.2007 року. На виконання даного Генерального договору між банком та [PERSON] 27.09.2007 року укладено кредитний договір № 11/388-К та кредитний договір № 11/ 389-К, які є додатковими договорами Генерального договору та становлять його невід'ємну частину. 18.02.2008 року між банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 Генерального договору. П.2 даної угоди сторони погодили, що всі додатки до Генерального договору , які були оформлені до укладення Додаткової угоди, втрачають свою чинність з моменту укладення Додаткової угоди. Представник відповідача-позивача Бойцан І.П. заявлені позовні вимоги підтримав повністю, а позов банку заперечив. Вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини: 27 вересня 2007 року між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 11/358-Г з кредитування у вигляді кредитної лінії та надання коштів в межах ліміту, що дорівнює 100 000 доларів США. На виконання Генерального договору, а також додаткових договорів банком було надано [PERSON] кредитні кошти в межах ліміту, на умовах забезпеченості , строковості, щомісячної сплати відсотків за користування коштами на підставі: кредитного договору № 11/388-К та кредитного договору № 11/ 389-К від 27.09.2007 року в межах Генерального договору банк надав [PERSON] у тимчасове платне користування готівкові кошти в сумі по 50 000 доларів США зі сплатою 14% річних, яка мала здійснюватись позичальником не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем( п.2.3 кредитного договору), а сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіку зменшення ліміту заборгованості по кредиту (додаток №1 до кредитного договору №1,2), який є невід'ємною частиною даного договору та кінцевим терміном повернення - 26.09.2017р. 18 лютого 2007 року між банком та [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору № 11/388-К та додаткова угода №1 до кредитного договору № 11/ 389-К від 27.09.2007 року, відповідно до яких змінено розмір відсоткової ставки та період сплати строкових платежів - 13,50% річних. 27.09.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 11/385-п та Додаткову угоду до договору поруки від 18.02.2008р., згідно якого вона зобов'язалась відповідати за невиконання зобов'язань [PERSON] В забезпечення виконання зобов'язань Генеральним договором та кредитними договорами №1, №2, в частині повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, можливих штрафів та інших витрат, між банком та МП «Альфа» 27.09.2007 року було укладено договір Іпотеки, згідно якого передано в іпотеку нежитлову будівлю, загальною площею 384,9м.кв., що знаходиться в [ADDRESS]. Крім цього, 22 грудня 2006 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11/476-к від 22.12.2006 року із змінами та доповненнями, згідно умов якого [PERSON] отримав у банку кредитні кошти в сумі 40000 доларів США зі сплатою 14,50% річних, яка мала здійснюватись позичальником не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем( п.4.4 кредитного договору) з терміном їх повернення 21.12.2011р. 22.02.2008 року між банком та [PERSON] була укладена Додаткова угода №3 до кредитного договору № 11/476-к від 22.12.2006 року відповідно до умов якої сторони внесли зміни, що терміном погашення кожного ануїтетного платежу за Графіком погашення кредиту вважається останній робочий день, що передує 01 числу кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити ануїтетний платіж (п.2.2 Додаткової угоди №3), крім того розділом 3 даної Додаткової угоди №3 сторони внесли зміни та встановили, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі14% річних, а за користування кредитними коштами понад строк, встановлений кредитним договором, встановлюється підвищена процентна ставка в розмірі 28% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та представником МП «Альфа» 26.12.2006 року було укладено договір Іпотеки з додатком про внесення змін та доповнень від 20.09.2007р., згідно якого передано в іпотеку належне МП «Альфа» нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, що знаходиться по [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між банком та [PERSON] 22.12.2006 р. було укладено Договір поруки та Додатковий договір до договору поруки від 12.09.2007р. відповідно до якого вона зобов'язалася перед банком у тому ж обсязі що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.549 ч.3 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 534 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст.651 ч.2,3 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розрахувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач свої зобов'язання за кредитними договорами виконав, надав позивачу кредитні кошти в іноземній валюті, а позивач отримав те, на що розраховував - кошти в іноземній валюті, що підтверджується заявами на видачу готівки № 90-36 та 90-34 від 27.09.2007р., № 20-1 від 28.12.2006р. та № 144-1 від 13.09.2007р. Оскільки відповідач порушив умови договору, не виконував зобов'язання по регулярній сплаті основного боргу та процентів, внаслідок чого утворилась заборгованість, тому позивач надсилав відповідачам вимоги від 22.11.2011р. № 022/1093, № 022/1094, № 022/1095, № 022/1089, № 022/1090, № 022/1092, № 022/1098, № 022/1096, № 022/1097, проте ці вимоги залишені відповідачами без задоволення. Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27.09.2007р. № 11/388-к заборгованість по сумі кредиту станом 25.02.2013 року становить 46009,45 дол. США, що еквівалентно - 367753,54 грн., з яких : заборгованість по сумі кредиту - 330586,40 грн., відсотки - 28646,68 грн., пеня - 8520,46 грн. Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27.09.2007р. № 11/389-к заборгованість по сумі кредиту станом 25.02.2013 року становить 46010,88 дол. США, що еквівалентно - 367765 грн., з яких : заборгованість по сумі кредиту - 317534,07 грн., відсотки - 42918,49 грн., підвищені відсотки - 7312,43 грн. Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22.12.2006р. № 11/476-к заборгованість по сумі кредиту станом 26.02.2013 року становить 2081,91 дол. США, що еквівалентно - 16640,71 грн., з яких : 16640,71 грн. прострочена заборгованість, відсотки - 0,00 грн., підвищені відсотки - 0,00 грн. Згідно з ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники і поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, тощо. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повині виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали, про що свідчить розрахунки сум заборгованості. Таким чином, з відповідачів повинна бути стягнена на користь позивача дана сума заборгованості. Згідно п.4.1 Іпотечних договорів від 27.09.2007р. та 26.12.2006р., передбачено, що банк, як іпотекодержатель, має право звернути стягнення на майно у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частини, у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателем за Договором. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задоволити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки і належить державному чи комунальному підприємству або підприємству, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) якого перебуває у державній власності, здійснюється на підставі рішення суду. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є об'єкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування. Відповідно до Договору іпотеки від 27.09.2007 року предметом іпотеки є: нежитлова будівля, загальною площею 384,9м.кв., що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до Договору іпотеки від 26.12.2006 року з Додатком про внесення змін та доповнень від 20.09.2007р., предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, що знаходиться по [ADDRESS] Тернопільської області. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем основного зобов'язання, тобто погашення заборгованості по договорах кредиту, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору в сумі 3219 грн. Враховуючи позовні вимоги представника МП «Альфа» слід зазначити, що п.1.1. Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 11/385-Г передбачено, що банк на підставі цього Договору надає послуги позичальнику на здійснення кредитних операцій, а саме видача кредитів, відкриття кредитних ліній. Порядок і умови надання таких послуг визначаються в додаткових договорах, що укладаються в рамках цього Договору. Крім того п.2.1 регулює, що надання послуг по здійсненню кредитних операцій в межах умов Договору, надалі - Кредит здійснюється шляхом укладання окремих Кредитних договорів, які є невід'ємними частинами даного Договору і мають нумерацію в порядку черговості. Згідно частин 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Статтею 6 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає право суб'єкта цивільного права на укладення й інших договорів, прямо не передбачених актами цивільного законодавства, але відповідають загальним засадам цивільного законодавства. Сторони договору мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Як вбачається зі змісту вищезазначених кредитних договорів та додаткових угод, було проінформовано про всі їх істотні умови, спосіб та терміни погашення кредиту, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів тощо, що підтверджується підписом представника позивача, відповідачів на договорах та угодах. Таким чином, при підписанні кредитного договору та додаткових угод всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору та додаткових угод були дотримані, договори містять всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми їх укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність їх умов вимогам законодавства, на що представник позивача посилається у своїй позовній заяві. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Представником позивача не надано доказів на підтвердження порушення відповідачами вимог законодавства при укладенні кредитних договорів та додаткових угод. Виходячи з наведеного, представником позивача Бойцан І.П. не доведено, що діями відповідачів порушені його права та інтереси, а тому, суд вважає, відсутніми підстави для визнання додаткових угод до кредитних договорів недійсними. З огляду на викладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому в позові слід відмовити. На підставі наведенного, та

Outcome: dismissed