Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача борг згідно кредитного договору № б/н від 18.12.2013 року в розмірі 59827 гривень 07 копійки та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 грудня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, за яким останній отримав кредит у сумі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 30.04.2017 року становить 59827,07 гривень та складається з наступного: - 7650,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 46151,27 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2700.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 грн.- штраф фіксована частина; - 2825,10 грн. - штраф процентна складова. Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, то Банк просить стягнути борг в судовому порядку, посилаючись на розрахунок заборгованості від 30.04.2017 року, "Умови та правила надання банківських послуг", "Правила користування платіжною карткою" та витяг з тарифів обслуговування кредитних карт. В судове засідання представник позивача не з'явився. Натомість в поданому разом із позовною заявою клопотанні вказав, що в разі неявки відповідача, ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника Банку з постановленням заочного рішення у справі. ( а.с. 2, 51 ) Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, а справу просив розглядати без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] 18.12.2013 року кредитного договору № б/н, за яким банк взяв на себе зобов'язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, відповідач отримав кредитні кошти на загальну суму 8000 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 34,80% річних та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується документально. ( а.с. 4- 30) Отже, як видно з наявного у справі кредитного договору, який підписаний відповідачем та складається з Анкети позичальника, "Умов і правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою" та "Тарифів Банку", а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов'язання виконав, встановивши [PERSON] кредитний ліміт на кредитній картці, про що свідчить рух коштів по рахунку, починаючи з наступного після укладення кредитного договору дня, а саме з 13.10.2014 року в сумі 1982 грн. 00 коп., а в подальшому з 14.10.2013 року в сумі 3032 грн. 00 коп.. Водночас впродовж дії договору вбачається і погашення кредиту, зокрема 25.10.2014 року в сумі 200 грн., 26.11.2014 року в сумі 12 грн. 68 коп., 28.11.2014 року в сумі 784 грн. 62 коп., 26.12.2014 року в сумі 27 грн. 07 коп. з наступним використанням кредитного ліміту на картці, що свідчить про реальне його виконання сторонами. ( а.с. 3) Поряд з цим, в подальшому свого обов'язку по поверненню використаного кредиту у строки на мовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 30.04.2017 року за ним утворилась заборгованість в сумі 59 827,07 гривень, яка складається з наступного: - 7650,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 46151,27 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2700.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 грн.- штраф фіксована частина; - 2825,10 грн. - штраф процентна складова. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком. ( а.с. 3). Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Як вбачається із розрахунку, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт, базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок кредиту встановлюється з 01.09.2014 року в розмірі 2,9 % , а з 01.04.2015 року в розмірі 3,6%. Така ставка узгоджується з розрахунком, а отже нарахована заборгованість є обгрунтованою. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження. У зв'язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 59 827,07 гривень, який складається з наступного: - 7650,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 46151,27 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2700.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 грн.- штраф фіксована частина; - 2825,10 грн. - штраф процентна складова. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved