Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 254780,17 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 07.03.2007 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ІFN0GА00000061, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 30000 дол.США на термін до 07.03.2017 року, з відсотковою ставкою 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій та інших винагород. Однак позичальник [PERSON] умови договору належним чином не виконує, кредитні кошти банку не сплачує, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 09.02.2015 року в загальній сумі 10211,63 дол.США, що за курсом НБУ складає 254780,17 грн. і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить позов задоволити, справу розглянути у відсутності представника банку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлена завчасно і належним чином, про що свідчить поштова розписка. При причини неявки чи слухання справи в її відсутність заяви суду не подавала. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.03.2007 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ІFN0GА00000061, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 30000 дол.США до 07.03.2017 року на ремонт та реконструкцію житла, з відсотковою ставкою 0,92 % на місяць в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами кредитного договору, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником в порядку та строки відповідно до розмірів, визначених в кредитному договорі. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, [PERSON] належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 09.02.2014 року, згідно якого заборгованість по кредиту становить загалом 10211,63 дол.США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ від 09.02.2015 року становить 254780,17 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту - 8777,37 дол.США, - заборгованість по процентам за користування кредитом - 763,74 дол.США, - заборгованість по комісії за користування кредитом - 479,93 дол.США, - пеня за несвоєчасне погашення платежів - 190,59 дол.США. Відповідно до наведених розрахунків вбачається, що відповідачем порушено терміни сплати кредиту та процентів по кредитному договору. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Будь-яких доказів на підтвердження належного виконання взятого на себе зобов'язання та на спростування позовних вимог відповідач суду не представила. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі згідно поданих квитанцій. На підставі наведеного ст.ст.20, 203, 207, 215-217, 236, 526, 530, 536, 551, 589, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved