Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала з нею однією сім`єю на протязі більше п`яти років, починаючи з вересня 2005 року. Після її смерті відкрилась спадщина. Заявник, вважає, що оскільки вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, вона є спадкоємцем за законом і має право на отримання спадщини. Однак, оформити свої спадкові права не може, оскільки в неї відсутні документи, що підтверджували б факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. [PERSON] була особою з інвалідністю першої групи, потребувала сторонньої допомоги і не могла самостійно себе доглянути, а тому догляд за нею здійснювала заявник, надаючи при цьому необхідну допомогу. Окрім цього, в державному акті на право власності на земельну ділянку, ім`я [PERSON] помилково вказано " [PERSON] " замість " [PERSON] ", що також є перешкодою для оформлення спадщини після її смерті. Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду з даною заявою, у якій просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з вересня 2005 року по [INFO] з [PERSON] , яка померла [INFO] , та встановити факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] . Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заяву про встановлення фактів підтримують. В минулому судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали, просили заяву про встановлення фактів задовольнити. Представник заявника пояснив, що починаючи з вересня 2005 року по день смерті - [INFO] разом з заявником проживала однією сім`єю [PERSON] , яка не мала нікого з близьких родичів. Заявник була її далекою родичкою. Так як [PERSON] була особою з інвалідністю першої групи, потребувала сторонньої допомоги, то за її проханням та за згодою заявника, вона стала проживати у останньої. Разом вони проживали більше п`яти років - з вересня 2005 року до дня смерті [PERSON] Так як інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, заявник може бути спадкоємцем четвертої черги за законом, але через відсутність необхідних документів для оформлення спадщини, вона звернулася до суду з даною заявою про встановлення фактів. Представник заявника також зазначив, що до [PERSON] всі зверталися на ім`я [PERSON] , а тому таке ім`я вказано у державному акті на землю, виданому на ім`я останньої, хоча по паспорту вона значилася [PERSON] . Заінтересована особа - представник Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився. Тульчинською міською радою подано до суду заяву, у якій міська рада просить справу розглянути у відсутність представника, проти задоволення заяви про встановлення факту не заперечує (а.с. 24). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю заявника, особисто знала померлу [PERSON] , яка мала інвалідність першої групи, проживала у с. Торкові, близьких родичів не мала. Вони є далекими родичами. Заявник запропонувала [PERSON] забрати до себе, бо остання вже була похилого віку. Це було у вересні 2005 року. Проживали вони разом на протязі п`яти років - до смерті [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною двоюрідного брата заявника. Підтвердила факт проживання [PERSON] з заявником [PERSON] з вересня 2005 року по день смерті [PERSON] . Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 8). Згідно довідки голови вуличного комітету від 30.08.2018 (а.с. 7), [PERSON] в період з вересня 2005 року по день смерті [INFO] однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки Вінницької обласної міжрайонної ВТЄК № 044786 від 15.04.2004 (а.с. 9), [PERSON] була особою з інвалідністю першої групи загального захворювання безтерміново. Відповідно до копії державного акту серії [NUMBER] , виданого 28.02.2003 (а.с. 10), [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,5924 га., розташованої на території Торківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до листа Тульчинської державної нотаріальної контори № 195/01-16 від 24.04.2019 (а.с. 46), спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не відкривалась. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, судом встановлено, що заявник є спадкоємцем після смерті [PERSON] , однак юридично оформити спадщину за законом не має можливості, оскільки не може підтвердити свої спадкові права на спадщину, а також через наявність помилки у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі - державному акті. Таким чином, встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю заявника з [PERSON] більше п`яти років та встановлення факту належності останній правовстановлюючого документу необхідно їй для реалізації спадкового права як спадкоємця. Обставини спільного проживання заявника [PERSON] з [PERSON] підтверджуються довідкою голови вуличного комітету від 30.08.2018 (а.с. 7), показами свідків. Також в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я [PERSON] . Також даний факт підтверджується однаковим прізвищем та по батькові вказаної особи, співзвучністю імені " [PERSON] " та " [PERSON] " та наявністю у заявника на руках оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ст. 294 ч.7 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved