Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] 11 грудня 2015 року звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю, в якому просить суд: визнати земельну ділянку, площею 0,0544 га, кадастровий номер 5110136900:26:019:0037, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Окружна, 38, ділянка №10, за цільовим призначенням: для індивідуального дачного будівництва, - спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Позивачка в обґрунтування вимог посилалася на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2009 року був задоволений позов [PERSON]О, [PERSON] до дачно-будівельного кооперативу «Відпочинок трудящих» про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до якого за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності на 56/2000 частин (що складає 1/2 частину будівлі літ. «В» і ? частину споруд літ. «С», «Т», «Т1», «15») дачних будівель і споруд у дачно-будівельному кооперативі « Відпочинок трудящих», що розташований по вул. Окружній, 38 у м. Одесі, і на земельну ділянку площею 0,0272 га по вул. Окружній у м. Одесі, за цільовим призначенням: для дачного будівництва, як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Надалі ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2013 року вищевказане рішення суду було роз'яснено, а саме, що право власності визнано на 56/2000 частин перелічених будівель та на земельну ділянку №10, площею 0,0272 га, по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі. На підставі вказаного рішення позивачка разом з відповідачкою зареєстрували своє право власності на 56/2000 частин будівель ДБК « Відпочинок трудящих» за кожною. Позивачка посилається на те, що вони також підготовили і подали усю необхідну технічну документацію із землеустрою та інші документи для проведення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, однак 13.11.2014 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області було винесено рішення про відмову їм у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у звязку з тим, що з поданого рішення Київського районного суду міста Одеси від 07.09.2009 року вбачається, що за заявниками визнано право власності на дві окремі земельні ділянки площею по 0,0272 га, що утворились внаслідок поділу однієї земельної ділянки площею 0,0544 га. Відповідно до вимог чинного законодавства поділ здійснюється на підставі проектної документації щодо поділу земельної ділянки із присвоєнням кадастрових номерів новоствореним земельним ділянкам та подальшою реєстрацією їх в Державному земельному кадастрі. Позивач стверджує у позові, що вона з відповідачкою замовляли в Одеській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки №10 в натурі (на місцевості) за адресою: м. Одеса, вул. Окружна, 38, що належала [PERSON], загальною площею 0,0544 га. Ця технічна документація була виготовлена і на її підставі 26.04.2014 року [PERSON] отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №10 площею 0,0544 га по вул. Окружній, 38, у м. Одесі, з кадастровим номером 5110136900:26:019:0037. Після відмови у державній реєстрації права власності від 13.11.2014 року позивачеві стало зрозуміло, що їй і відповідачці необхідно знову замовляти проектну документацію щодо поділу земельної ділянки із присвоєнням кадастрових номерів новоствореним ділянкам. Однак вже рік, як відповідачка з різних причин ухиляється від необхідних дій щодо поділу земельної ділянки, у звязку з чим за даними Державного земельного кадастру власником земельної ділянки, площею 0,0544 га, залишається [PERSON] У звязку з чим, позивач була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності, у разі неявки відповідача у судове засідання постановити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності. Відповідно до ст. ст. 224,\~225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно\~зі ст. 1 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 07 вересня 2009 року позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] до Дачно-будівельного кооперативу «Відпочинок трудящих» про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 56/2000 частин (що складає ? частину будівлі літ.»В» і ? частину споруд літ. «С,Т,Т1,15») дачних будівель і споруд у дачно-будівельному кооперативі «Відпочинок трудящих», що розташований по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі і на земельну ділянку, площею 0,0272 га, по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі, за цільовим призначенням для дачного будівництва, як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 56/2000 частин (що складає ? частину будівлі літ.»В» і ? частину споруд літ. «С,Т,Т1,15») дачних будівель і споруд у дачно-будівельному кооперативі «Відпочинок трудящих», що розташований по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі і на земельну ділянку, площею 0,0272 га, по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі, за цільовим призначенням для дачного будівництва, як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 18.09.2009 року. З вказаного рішення суду вбачається, що судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на будівлі дачно-будівельного кооперативу «Відпочинок трудящих" від 10 червня 1999 року [PERSON] на праві власності належало 56/1000 часток у ДБК «Відпочинок трудящих», що розташовані по вул. Окружній, 38, у м. Одесі і складається з дачної будівлі літ."В", господарських споруд літ."С","Т","Т1",15". Рішенням Одеської міськради №1485-ХХІІІ від 10 серпня 2000 року вилучено з користування ДБК «Відпочинок трудящих» 0,4495 га по вул. Окружна, 38 у м. Одесі і передано у приватну власність членам ДБК «Відпочинок трудящих". Так, [PERSON] безоплатно передано земельну ділянку №10, площею 0,0544 га, по вул. Окружна,38 у м. Одесі для дачного будівництва. 4 липня 2001 року [PERSON] отримала в Одеській міській раді державний акт на право приватної власності на землю. 20 вересня 2004 [PERSON] уклала заповіт, за умовами якого земельну ділянку та розташовані на земельній ділянці дачні будівлі по вул. Окружна,38 у м. Одесі, вона заповідала [PERSON] і [PERSON] у рівних частках. Заповіт належним чином оформлено і посвідчено нотаріусом. 03 червня 2008 року [PERSON] померла. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що 08.12.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували своє право власності кожна на 56/2000 частин дачних будівель і споруд у дачно-будівельному кооперативі «Відпочинок трудящих», що розташований по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі, на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 вересня 2009 року. Надалі ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16 вересня 2013 року, було розяснено рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 вересня 2009 року. Зазначено, що визнано за [PERSON] право власності на 56/2000 частин (що складає ? частину будівлі літ.»В» і ? частину споруд літ. «С,Т,Т1,15») дачних будівель і споруд у дачно-будівельному кооперативі «Відпочинок трудящих», що розташований по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі і на земельну ділянку №10, площею 0,0272 га, по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі, за цільовим призначенням для дачного будівництва, як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 56/2000 частин (що складає ? частину будівлі літ.»В» і ? частину споруд літ. «С,Т,Т1,15») дачних будівель і споруд у дачно-будівельному кооперативі «Відпочинок трудящих», що розташований по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі і на земельну ділянку №10, площею 0,0272 га, по вулиці Окружній, 38, у місті Одесі, за цільовим призначенням для дачного будівництва, як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 18.09.2009 року.». З матеріалів справи вбачається, що сторони отримали з Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Окружна, 38. 13 листопада державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №17199148, згідно з яким вирішено відмовити у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, на земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Окружна, 38, кадастровий номер земельної ділянки 51101369020:26:019:0037, за субєктом: [PERSON], [PERSON], у звязку з тим, що з поданого рішення Київського районного суду міста Одеси від 07.09.2009 року вбачається, що заявниками визнано право власності на дві окремі земельні ділянки, площею по 0,0272 га, що утворились внаслідок поділу однієї земельної ділянки, площею 0,0544 га. Згідно з витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.06.2014 року, ділянка №10, площею 0,0544 га, по вулиці Окружна, 38, в місті Одесі, належить на праві власності померлій [PERSON]. Згідно зі ст. ст.\~125,\~126 Земельного кодексу України,\~право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації та посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку. Відповідно до вимог\~ст. 373 ЦК України,\~право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Згідно зі ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки у тому числі співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Згідно зі ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно\~ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~Стаття 373 ЦК України, що регламентує право власності на земельну ділянку, містить аналогічну по суті норму згідно якої право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. При викладених обставинах суд вважає за можливо визнати земельну ділянку, площею 0,0544 га, кадастровий номер 5110136900:26:019:0037, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Окружна, 38, ділянка №10, за цільовим призначенням: для індивідуального дачного будівництва, - спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved