Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

03.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", який є правонаступником ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №K2AVGK00260016, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 550000,00 доларів США, на термін до 01.06.2027 року, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Відповідач [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №K2AVGK00260016 від 01.06.2007 року належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, станом на 12.05.2015 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 53244,57 доларів США, яка складається з: 43856,55 доларів США - заборгованість за кредитом; 2129,32 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7071,26 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 187,44 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У зв'язку з тим, що відповідальність відповідачів є солідарною, позивач просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] вищевказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01.06.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №K2AVGK00260016, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 550000,00 доларів США, на термін до 01.06.2027 року, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 550000,00 доларів США. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №K2AVGK00260016 від 01.06.2007 року належним чином не виконав. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 12.05.2015 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 53244,57 доларів США, яка складається з: 43856,55 доларів США - заборгованість за кредитом; 2129,32 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7071,26 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 187,44 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Відповідачі є солідарними боржниками. Відповідно до умов договору поруки, а саме п. 5 позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань та договором №K2AVGK00260016. Згідно з п. 6 договору поруки, поручитель зобов'язався виконати зобов'язання зазначені у письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена ним без уваги. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ КБ "ПриватБанк" є ПАТ КБ "ПриватБанк". Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору №K2AVGK00260016 від 01.06.2007 року, а тому з нього та [PERSON], як з солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 53244,57 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.05.2015 року становить 1095773,25 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах, а саме стягненню підлягає сума судового збору 1827,00 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved