Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

10.02.2014 року КС "Аккорд" звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №Офіс-С/КР-2738/3 від 02.02.2008 року в розмірі 44030,26 грн. та 440,30 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору №Офіс-С/КР-2738/3 від 02.02.2008 року, КС "Аккорд" надала [PERSON] кредит в сумі 5820 грн. зі сплатою 60% річних від початкової виданої суми кредиту за кожен день користування кредитом до 02.02.2009 року. Відповідно до вимог договору, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на момент звернення до суду становить 44030,26 грн. і складається з наступних сум: 5820 грн. - залишок кредиту; 20818,04 грн. - залишок відсотків; 5820 грн. - нараховані штрафні санкції; 11572,22 грн. - інфляційна складова та 3% річних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 440,30 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі і про застосуванння строків позовної давності, оскільки з 25.03.2008 ним не виконувались умови договору, а позивач до суду звенувся лише 10.02.2014 року, хоча згідно з довогором позовна давність була встановлена строком на 5 років, а отже строк звернення до суду закінчився. Ухвалою суду від 19.07.2016 витребувано докази від Кредитної спілки «Аккорд»: оригінали первинної бухгалтерської документації про отримання [PERSON] кредиту; належним чином завірену копію Статуту Кредитної спілки «Аккорд»; належним чином завірену копію Свідоцтва про внесення Кредитної спілки до реєстру фінансових установ; особисту заяву [PERSON] про прийом його у члени кредитної спілки; оригінал рішення відповідного керівного органу Кредитної спілки «Аккорд» про прийняття [PERSON] у члени кредитної спілки; оригінали прибуткових касових документів про внесення [PERSON] грошових сум в рахунок погашення заборгованості; оригінальний примірник договору №Офіс-С/КР-2738/3 від 02.02.2008 року про надання [PERSON] кредиту. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 11.09.2015 року та призначено справу до судового розгляду. Цивільна справа надійшла від канцелярії суду 16.08.2017 року після повторного автоматичного розподілу у зв'язку із припиненням повноважень судді Мельник Ю.П. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи положення ст.ст.19, 274 ЦПК України, суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Встановлені судом обставини. 02.02.2008 року між КС "Аккорд" та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.6 - 7. Згідно договору [PERSON] отримав кошти в сумі 5820 грн. строком на 12 місяців до 02.02.2009 зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом на фактичний залишок суми кредиту виходячи з розрахунку 0,16438 % за кожен день користування кредитом. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання, передбачені в договорі по поверненню кредиту, не виконує, заборгованість по поверненню кредиту і сплаті відсотків перед КС "Аккорд" становить 44030,26 грн. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступних сум: 5820 грн. - залишок кредиту; 20818,04 грн. - заборгованість за відсотками; 5820 грн. - нараховані штрафні санкції; 11572,22 грн. - витрати від інфляції та 3% річних, - а.с.4 - 5. Оцінка суду. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Отже, суд погоджується з доводами позивача про неналежне виконання відповідачем кредитного договору та у зв'язку з цим порушення майнових прав КС «Акорд» щодо повернення коштів. Разом з цим, умовами кредитного договору № Офіс-С/КР-2738/3 у п.9 «Інші умови договору», зазначено, що сторони погоджують строк позовної давності за спорами, які виникають із цього договору, протягом 5 років, а.с.7. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ст.259 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, за договором про надання банківських послуг, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України), щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Умовами кредитного договору передбачено обов'язок позичальника погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів і комісії шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до Графіку погашення кредиту, розмір обовязкового щомісячного платежу в сумі 485 грн. Дата останнього платежу 25.02.2009 р. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що несплата чергових щомісячних платежів виникла з березня 2008 року, дата останнього щомісячного платежу і кінцевий строк повного погашення кредиту за умовами договору 02.02.2009 р., а з даним позовом КС «Акорд» звернулася до суду згідно поштового повідомлення 03.02.2014 , позивач звернувся до суду після спливу пятирічного строку позовної давності. Доводи представника позивача щодо зупинення перебігу позовної давності через вилучення оригіналів документів працівниками міліції у звязку з розслідуванням кримінального провадження суд до уваги не бере, оскільки такі обставини не відносяться до надзвичайної чи невідворотної події та враховуючи існування в кредитної спілки права на отримання копій документів при їх вилученні слідчим (ст.186 КПК України 1961 р.) . Посилання представника позивача на переривання строку позовної давності через сплату відповідачем частини заборгованості 09.08.2012 (а.с.4) також є необгунтованими, оскільки даний платіж стосувався лише пені за договором, а не основного боргу чи відсотків за договором. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Згідно до ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з підстав пропуску строку позовної давності. На підставі ст.ст.266, 267, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: dismissed