Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в особі свого представника Байлеми І.Д., який діє на підставі довіреності від 21.05.2013 року, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 27.06.2012 року в сумі 26334 грн. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.06.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, договір складається з Анкети-заяви позичальника, "Умов та Правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку". Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язань відповідно до умов договору, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 30.05.2014р. становить 26334 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. У судове засідання представник позивача Байлема І.Д. не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву від 29.09.2014р., у якій просив розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання 15.08.2014р. та повторно 01.10.2014р. не з'явився, причини неявки суду не вказав, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ЦПК України. Враховуючи, що судові повістки направлені відповідачу за зареєстрованою у встановленому порядку адресою його місця проживання згідно інформації адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Вінницькій області ([ADDRESS]), тому незважаючи на те, що поштові конверти повернулися на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", судовий виклик, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається вручений [PERSON] належним чином. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2012р., виявивши бажання оформити на своє ім'я кредит, [PERSON] заповнив підготовлений ПАТ КБ "Приватбанк" бланк анкети-заяви, у якій вказав свої особисті дані та поставив власний підпис. Одночасно з тексту заяви вбачається, що [PERSON] ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Своїм підписом [PERSON] підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування "Приватбанку", а також відкриття карткового рахунку, встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 25000 грн. та розміру базової процентної ставки - 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості (30% на рік). Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки сторони в анкеті-заяві від 27.06.2012 року погодили всі істотні умови договору, в тому числі і щодо його форми, беззастережно засвідчили це власними підписами, а відтак дотримались вимоги закону щодо письмової форми договору. Отже, анкета-заява про надання банківських послуг є договором про приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України. Як зазначено в п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору є безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 даних Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язується виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а.с. 6-32). Як встановлено у судовому засіданні в порушення вимог даних норм Закону і умов кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов`язань і станом на 30.05.2014 року за ним утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку, наданого позивачем, становить 26334 грн., з яких заборгованість за кредитом - 19290,06 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 4813,75грн., заборгованість по комісії - 500 грн., штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг - 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1230,19 грн. штраф (процентна складова). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження виконання у повному обсязі взятих на себе за договором із ПАТ КБ "Приватбанк" від 27.06.2012р. зобов'язань, відповідач не надав. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 263,34 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved