Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], [INFO] року помер батько - [PERSON], якими за життя було придбано певне майно. Зокрема, [PERSON] була власником земельної частки (паю) площею 5,35 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП "ім. Дімітрова" Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та майнового паю. [PERSON] був власником земельних ділянок, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки, та майнового паю. Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з вищевказаних земельної частки (паю), земельних ділянок та майнових паїв. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом позивач звертався до нотаріальної контори, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правоустановлюючих документів про право власності померлих на земельну частку (пай), майнові паї та отримання Державних актів про право власності на земельні ділянки з порушенням чинного законодавства. За таких обставин, позивачем було вчинено даний позов про визнання за ним права власності на зазначене вище спадкове майно. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права на спадкове майно було відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] було поставлено питання про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог, оскільки мотивація суду про відмову у позові через його пред'явлення до неналежного відповідача суперечить фактичним обставинам справи та положенням закону, порушує його право на спадкове майно. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з такого. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] є с. Самотуги Корюківського району Чернігівської області, спірне нерухоме майно знаходиться на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, а тому пред'явлення позовних вимог до відповідача - Корюківської міської ради Чернігівської області, яка не є належним відповідачем у справі, є безпідставним. З наведеним висновком не погоджується апеляційний суд, оскільки його постановлено судом з порушенням вимог закону. Відповідно до положень Закону України «Про добровільне об'єднення територіальних громад» в результаті добровільного об'єднання територіальних громад Корюківського району, Сядринську сільську раду було реорганізовано шляхом приєднання до Корюківської міської ради з 01 березня 2017 року та припинено юридичну особу з назвою Сядринська сільська рада. Позивач звернувся з наведеним позовом до суду 06 березня 2017 року, а тому, висновки суду про визначення ним в якості відповідача неналежної особи та відмову через це у позові, є такими, що суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим повторно Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 01.11.2016 року (а.с.8). За даними Відділу Держгеокадастру у Корюківському районі Чернігівської області (лист від 14.03.2017 року № 9-28-99.1-642/2-17) станом на 14.03.2017 року, за життя [PERSON] отримала сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) площею 5,35 га ( в умовних кадастрових гектарах) по колишньому КСП "ім. Дімітрова" Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, виданий на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.06.1996 року № 221 та здійснила його реєстрацію у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28.06.1996 року за № [NUMBER]. Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін згаданого сертифікату не видавався. Вартість зазначеної земельної ділянки на на час розгляду справи визначено в сумі 38528,07 грн. (а.с.63). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай). Відповідно до положень ст.529 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За даними Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області до майна померлої [INFO] року [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с.67). Втім, після смерті [PERSON] фактично вступили у управління та володіння спадковим майном її чоловік [PERSON] та син [PERSON], які на день смерті спадкодавиці проживали разом з нею та були зареєстровані за адресою [ADDRESS], що встановлено з довідки виконавчого комітету Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області № 36/02-18 від 17.03.2017 року та копії паспорта [PERSON], наявної в матеріалах справи (а.с.7, 53), відтак зазначені особи фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Сядринською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 27.02.2004 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і хоча спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась, фактично спадщину було прийнято його сином [PERSON] відповідно до правил ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, оскільки останній постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї (а.с. 53). Зважаючи на те, що за життя [PERSON] оригінал сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) площею 5,35 га ( в умовних кадастрових гектарах) по колишньому КСП "ім. Дімітрова" Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, виданого на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.06.1996 року № 221 та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28.06.1996 року за № [NUMBER], було втрачено, через що спадкоємці не змогли в нотаріальному порядку здійснити оформлення належних їм спадкових прав, однак його видання спадкодавиці за життя та відповідну реєстрацію підтверджено у даній справі офіційним листом Відділу Держгеокадастру у Корюківському районі Чернігівської області (лист від 14.03.2017 року № 9-28-99.1-642/2-17 на а.с. 63), позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права на вказане майно підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог [PERSON] належить відмовити, оскільки належність спадкодавцям спірного майна не підтверджено у даній справі належними доказами. Зокрема, на запит суду Сядринською сільською радою, фактично після припинення зазначеної юридичної особи, було подано довідку №41 від 20.03.2017 року, відповідно до якої, [PERSON] та [PERSON] видавались майнові сертифікати від 20.12.2001 року( а.с.54). До зазначеної довідки було додано список осіб, які мають право на майновий пай у пайовому фонді майна КСП "ім. Дімітрова", реорганізованого в ПСП «Праця», однак у списку членів КСП, які мають право на майновий пай, затвердженому зборами колишніх членів КСП "ім. Дімітрова" від 04 травня 2001 року (протокол №2), [PERSON] та [PERSON] не значаться (а.с.55, 56). За таких обставин, переконливих доказів на підтвердження права спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на майнові паї суду подано не було, а відповідно таке право не може бути визнано за спадкоємцем. Також, з наявних у справі доказів було встановлено, що ім'я [PERSON], який помер [INFO] року, вже після його смерті 21.06.2004 року та 07.07.2004 року були видані державні акти на право власності на земельні ділянки: - площею 3,18 га ріллі, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] - державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 21.06.2004 року; - площею 0,85 га сіножаті, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Сядринської сільської ради ради Корюківського району Чернігівської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] - державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 21.06.2004 року; - площею 0,45 га пасовищ, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] - державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 07.07.2004 року (а.с.37-39). Втім, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація про зареєстроване право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] відсутня (а.с.64-66). Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Положеннями ч. 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що здатність фізичної особи мати цивільні права та обов'язки припиняється в момент її смерті. Приписами ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки державні акти на земельні ділянки було видано на ім»я [PERSON] вже після його смерті, відповідно до змісту ст. 1218 ЦК України, права на вказані земельні ділянки не ввійшли до складу спадщини після смерті останнього, та відповідно не можуть бути успадковані його спадкоємцем. Інших вимог щодо спірних земельних ділянок позивачем не заявлялось, відтак, підстави для задоволення позовних вимог в наведеній частині вимог [PERSON] відсутні. Оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, воно підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: partial