Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.10.2021 року відповідачу відкрито картковий рахунок, який згодом було збільшено до 15000,00 грн. В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів належним чином не виконала в результаті чого утворилась заборгованість за кредитом станом на 18.04.2021 року в сумі 46674,54 гривень, яка складається з наступного: - 35407,06 грн. - заборгованість за кредитом: - 11267,48 грн.- заборгованість за відсотками. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.05.2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 07.07.2021 року від позивача [PERSON] до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому відповідач зазначає, що 11.10.2011 року між сторонами укладено кредитний договір. АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до відповідача з позовною заявою про стягнення заборгованості, проти якої відповідач заперечує оскільки позивач просить суд стягнути з неї 35407,06 грн. заборгованості за кредитом та 11267,48 грн. заборгованості за відсотками, проте, заявлені позивачем суми процентів стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданого самим позивачем розрахунку, а тому задоволенню не підлягають. Іншого, належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи та умовами кредитного договору, позивач не надав, хоча обов`язок доказування лежить на стороні позивача. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати,що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Також, відповідач зазначила, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору між сторонами, при цьому матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 46674,54 грн. Крім того, відповідач вказала, що АТ КБ "ПриватБанк" не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб у сукупності із Заявою, свідчило про укладення між сторонами договору. А також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Позивач зазначає, що встановити, що "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи" були додатками до підписаної Анкети-заяви неможливо. Позивачем зазначено, що Умови та правила надання банківських послуг є обов`язковою складовою договору про надання банківських послуг, як і Довідка про умови кредитування. Проте, АТ КБ "ПриватБанк" не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, Довідкою про умови кредитування свідчило про укладення у належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг. Сам факт підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг та Довідки про умови кредитування не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієта з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Позивач зазначає, що не була ознайомлена під час підписання анкети-заяви з Умовами та Правилами надання Банківських послуг. Також, позивачем не надано доказів, що відповідачу була видана кредитна картка, відкритих рахунок, не надано виписки по даному рахунку, яка б підтвердила рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості. Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком Договір про надання банківських послуг, а лише долучена позивачем до матеріалів позовної заяви анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк" і довідка про умови кредитування містить підпис відповідача, а Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, у зв`язку із чим можно дійти висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач була ознайомлена саме з цими умовами та Правилами надання банківських послуг. В анкеті-заяві не зазначена процентна ставка. Роздруківка із сайту належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Що стосується суми заборгованості за тілом кредиту, в анкеті-заяві, вістуні будь-які дані про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду, строку дії. Вказана анкета взагалі не містить ніяких даних крім прізвища, адреси та підпису відповідача. Таким чином, встановити коли, на який строк, яку суму, за яких умов, відповідач одержала від банку не можливо. Відповідно до довідки АТ КБ "ПриватБанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної кратки клієнта [PERSON] кредитний ліміт здійснювався в період з 26.04.2014 року по 04.12.2020 року в межах сум від 15000,00 грн. до 35000,00 грн. Відповідач зазначає, що вносила погашення по кредитному ліміту, що підтверджується розрахунком заборгованості (який наявний в матеріалах справи). Також, відповідач вказує, що на погашення кредитного ліміту, нею було сплачено суму в розмірі 53870,00 грн. 05.08.2021 року від АТ КБ "ПриватБанк" до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву б/н від 11.10.2011 року. В даній заяві зазначено, що підписавши заяву, відповідач ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Крім того, відповідачу було надано для знайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з ними засвідчується власним підписом [PERSON] в заяві про приєднання. Отже, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. Банком на виконання відповідних положень ЗУ "Про захист прав споживачів" надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є підписання між сторонами кредитного договору. Також, позивач зазначає, що з анкети-заяви від 11.10.2011 року, вбачається, що [PERSON] надала всю інформацію відносно себе, та висловила згоду на укладання договору, погодилась з його умовами. Також, до матеріалів справи долучено "Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" з якого чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку в розмірі 2,3% (27,6% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку. Банк вказує, що у виписці по картковому рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки пр рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачувала заборгованість за договором. Виписка з банківського розрахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Вказана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача, правовідносини між сторонами тривають і належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Посилання відповідача, що вона не була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифів банку, спростовуються заявою б/н від 11.10.2011 року. Стосовно правомірності зміни кредитного ліміту, Банк вказує, що його зміна передбачена Умовами договору (п. 2.1.1.2.3). Також, банком зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає нарахування в певний час. Тому Банком було надано виписку по рахунку, з якої вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Кошти, отримані від клієнта, розподіляються відповідно до умов кредитного договору. Стосовно строку дії договору та кредитної кратки, представник Банку зазначає, що дія договору пролонгується кожні 12 місяців, картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Так, кредитний договір чинний, заперечення відповідача нічим не обґрунтовуються. Також, пре ставником банку зауважено, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те. що він був ознайомлений з умовами кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача, що він не був ознайомлений з умовами та правилами кредитування не відповідають дійсності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява уповноваженого представника позивача про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, прсила суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення відповідача, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої вона отримала кредитну картку «Універсальна». В заяві зазначено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Також [PERSON] ознайомлена з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна», яка містить умови щодо розміру процентної ставки, порядку нарахування та сплати процентів, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів та порядок нарахування неустойки. Також, 08.07.2020 року [PERSON] підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому також викладені всі основні умови кредитування. В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 18.04.2021 року утворилась заборгованість, які до цього часу не погашена. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 11.10.2011 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому суми кредитного ліміту змінювались: 26.04.2014 року до 15000,00 грн.; 26.04.2014 року - до 15000,00 грн.; 14.07.2016 року - до 19000,00 грн.; 28.10.2016 року - до 21000,00 грн.; 23.05.2017 року - 35000,00 грн.; 21.05.2020 року - 35000,00 грн.; 01.06.2020 року - 35000,00 грн.; 12.06.2020 року - до 35000,00 грн.; 23.06.2020 року - до 35000,00 грн.; 06.07.2020 року - до 35000,00 грн.; 04.12.2020 року - до 0,00 грн., що підтверджено довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] та Випискою за договором. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 18.04.2021 року утворилась заборгованість за кредитом в сумі 35407,06 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 11267,48 грн. заборговнаості за відсотками за користування кредитом. У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вже було зазначено, відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку та погодилася з ними, що засвідчила своїм підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 1056 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з ч. 3 ст. 1056 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У ч. 4 указаної ст. 1056 ЦК України передбачено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був обізнаний про розмір процентної ставки за користування кредитом, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 11267,48 грн. процентів за користування кредитом підлягають задовленню. Стосовно заперечень відповідача, щодо відсутності доказів оформлення та укладення між сторонами кредитного договору, необізнаності з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, змінами кредитного ліміту, неотримання кредитної картки та відсутністю доказів відкриття карткового рахунку на ім`я відповідача, вказане спростовується матеріалами справи, зокрема з виписки про рух коштів, з якої вбачається, що позивачу був встановлений кредитний ліміт, позивач користувалася послугами банку та частково сплачувала заборгованість за кредитом, а отже фактично виконувала кредитні зобов`язання. Стосовно посилання відповідача на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач ознайомився і погодився з саме з цими Умовами, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо умов та правил зміни кредитного ліміту, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, суд вважає необхідним зазначити, що матеріали справи містять підпис відповідача на заяві від 11.10.2011 року, в якій зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, та паспортом спожичого кредиту, якими передбачений порядок нарахування, зокрема відсотків за невиконання договірних зобов`язань. Крім того, з наданої позивачем Виписки за договором б/н, укладеним між сторонами 11.10.2011 року, вбачається, що [PERSON] весь період часу дії кредитного договору систематично користувалася кредитними коштами. Таким чином, судом відхиляються заперечення відповідача, оскільки вони ґрунтуються на довільному та помилковому тлумаченні приписів чинного законодавства, недоведені суду жодним конкретним доказом, та позбавлені правового та фактичного обґрунтування. Таким чином, позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повнму обсязі. Згідно платіжного доручення № PROM1ВTYF8 від 21.04.2021 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved