Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

26.01.2017 року від Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.03.2013 року в розмірі 15024 грн. 57 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.03.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, банк має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Цей договір складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам; погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2016 року має заборгованість 15024 грн. 57 коп., яка складається з наступного: 273 грн. 08 коп. заборгованості за кредитом; 10315 грн. 94 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3243 грн. 90 коп. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 691 грн. 65 коп. - штраф (процентна складова). Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред'явлення в суді даного позову. Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися. Представник позивача Сафір Ф.О. подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] причини неявки суду не сповістив, будь-яких заперечень проти позову не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, від якого не надійшло заяви про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 15.03.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якому відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а. с. 6, 7-8, 9-32). Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 31.12.2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість 15024 грн. 57 коп., яка складається з наступного: 273 грн. 08 коп. заборгованості за кредитом; 10315 грн. 94 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3243 грн. 90 коп. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 691 грн. 65 коп. - штраф (процентна складова). (а. с. 4-5). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору та наявності з боку відповідача невиконаних зобов'язань за цим договором. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки, або зобов'язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. Відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання за кредитним договором від 15.03.2013 року. Внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved