Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], міського відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції, про зняття арешту із заставного майна Мотивують свої вимоги тим, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 24956 Євро зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом. За умовами даного кредиту відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати сам кредит та відповідні відсотки за користування кредитом. Відповідно до договору застави від 29 липня 2004 року рухоме майно транспортний засіб марки «Volkswagen», 2003 року випуску, легковий седан-В кузов/шасі [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] передано під заставу. Постановами державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Мукачяівсьекого міськрайонного управління юстиції №ВП №17685444 від 31 травня 2010 року, ВП №8-536/10 від 08 червня 2010 року, ВП №7-525/10 від 22 червня 2010 року, ВП №19652322 від 08 червня 2010 року, ВП №21518843 8-651/10 від 01 жовня 2010 року, ВП №22364541 8-723/10 від 15 листопада 2010 року, ВП №39311329 5-824 від 22 серпня 2013 року, ВП №42986860 від 23 квітня 2014 року накладено арешт на все рухоме майно, що належить [PERSON], в тому числі на майно забезпечене заставою. З урахуванням наведеного вище позивач просить звільнити з-під арешту, накладеного постановами міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції, майно, що належить [PERSON] та перебуває під заставою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» згідно договору застави від 20 липня 2004 року, а саме: транспортний засіб марки «Volkswagen», 2003 року випуску, легковий седан-В кузов/шасі [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Представник позивача у судове засідання не з'явилася подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідачі та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з'явилися, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. 2 із 3 Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом вставлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 24956 Євро зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом. Відповідно до договору застави від 29 липня 2004 року рухоме майно транспортний засіб марки «Volkswagen», 2003 року випуску, легковий седан-В кузов/шасі [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] передано під заставу. Зазначене вище підтверджується зокрема п.6 п. 10.3 договору застави від 20 липня 2004 року відповідно до якої предметом застави є зазначений вище транспортний засіб, на який може бути звернуто стягнення. Наданими суду доказами підтверджується, що постановами державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Мукачяівсьекого міськрайонного управління юстиції №ВП №17685444 від 31 травня 2010 року, ВП №8-536/10 від 08 червня 2010 року, ВП №7-525/10 від 22 червня 2010 року, ВП №19652322 від 08 червня 2010 року, ВП №21518843 8-651/10 від 01 жовня 2010 року, ВП №22364541 8-723/10 від 15 листопада 2010 року, ВП №39311329 5-824 від 22 серпня 2013 року, ВП №42986860 від 23 квітня 2014 року накладено арешт на все рухоме майно, що належить [PERSON], в тому числі на майно забезпечене заставою. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. В своїх позовних вимогах Банк просить суд звільнити вказане вище домоволодіння з-під арешту, зважаючи на те, що будинок та земельна ділянка є предметом іпотеки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1 Закону України „Про Заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Крім цього, згідно ст 15 Закону України „ Про Заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному юсвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно із ч. 6 ст. 576 ЦК України предмет застави залишається у заставодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення боржником основного зобов'язання заставодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета застави переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в заставу рухоме майно. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором застави, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми 3 із 3 боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, щообумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Статтею 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрований обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Відповідно до ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Умовами пункцтів21,22 договору застави від 20 липня 2004 року передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється на розсуд заставодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або заставодержателем самостійно на умовах цього договору. За вибором заставодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет застави та задоволення вимог заставо держателя. Враховуючи те, що на даний час транспортний засіб марки «Volkswagen», 2003 року випуску, легковий седан-В кузов/шасі [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] на який накладено арешт, є предметом застави за договором від 20 липня 2004 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про звільнення вказаного майна з-під арешту. Судові витрати віднести за рахунок відповідача [PERSON]

Outcome: approved