Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2017 року винесеного у справі № 342/768/17 на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] з 2000 грн. до мінімального розміру, а саме 972,00 грн. починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначено, що 20.07.2006 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Незвиської сільської ради, актовий запис № 7. Сторони мають спільну дитину, народжену у шлюбі - дочку [PERSON], [INFO]. 06.03.2013 року рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франкіської області від 17.11.2017 року по справі № 342/768/17 встановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] по 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 07.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням також позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - [PERSON]. Починаючи з листопада 2017 року позивач регулярно сплачує аліменти, оскільки дбає про матеріальне забезпечення дочки. 14.11.2014 року позивач уклав шлюб з [PERSON]. Від цього шлюбу [PERSON] має сина [PERSON], [INFO]. Крім того, протягом останніх двох років значно погіршився стан здоров'я позивача, що призвело до періодичної втрати працездатності та постійного прийняття ліків і проведення обстеження стану здоров'я, що потребує значних витрат. Сплата аліментів в сумі 2000,00 грн. ускладнила матеріальне становище позивача та може призвести до неможливості придбання ліків та припинення їх прийняття, що призведе до суттєвого погіршення його здоров'я. На даний час позивач є безробітним, доходи з інших джерел у нього відсутні, а тому подальша сплата аліментів в розмірі 2000 грн. є неможливою. Дружина позивача перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а отже доходів не отримує та перебуває на утриманні позивача. Позивач в судове засідання не з'явився. В позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідачка в судове засідання не з'явилася із невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, згідно гл.10 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Копією рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області справі № 905/3042/2012 стверджено, що 06.03.2013 року розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 20.07.2006 року виконкомом Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, дочку [PERSON], [INFO], залишено проживати біля матері [PERSON]. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2017 року по справі № 342/768/17 (провадження № 2/342/556/2017) задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба в справах дітей Городенківської РДА про зміну розміру стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав відповідача. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] по 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 07.08.2017 року, до досягнення дитиною повноліття.В цьому рішенні суду зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження, виданого 05.12.2006 року Незвиською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Після укладення шлюбу 27.08.2015 року у відділі РАЦС м. Прашка (Республіка Польща) з [PERSON], позивачка змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", що стверджено копією акту шлюбу серія USC/OS/2 АА 1436644, засвідченою приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Згідно з п. 23 згаданої Постанови - розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. В позовній заяві, позивач зазначає, що на даний час змінився його сімейний стан, збільшилася кількість утриманців, крім того, значно погіршився стан його здоров'я і на даний час він є безробітним, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, а тому звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 14.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, свідчить, що 14.11.2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 2059 від 14.11.2014 року. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Тлумацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 45 від 03.03.2017 р. Позивач у підтвердження погіршення свого стану здоров'я надав копії: виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3850 та виписки із медичної карти стаціонарного хворого 3749, про перебування на стаціонарному лікуванні з 20.06.2018 року по 29.06.2018 року в Міській клінічній лікарні № 1 м. Івано-Франківськ та з 25.07.2018 року по 03.08.2018 року в Центральній районній лікарні м. Тлумач, в яких зазначений його діагноз. Даних про те, що в зв'язку з наявним захворюванням він не може працювати, позивач [PERSON] суду не надав. Зазначаючи, що він є безробітним, позивач не надав суду відомостей про те, що він перебуває на обліку в відповідному центрі зайнятості в статусі безробітного. Стаціонарне лікування остеохондрозу поперекового відділу хребта позивача 19 днів протягом 2018 року, факт його одруження та народження в новому шлюбі сина не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. При цьому суд виходить із положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», яка визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; положень ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, тому позовні вимоги до задоволення не підлягають. На підставі наведеного, ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст.3, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",

Outcome: dismissed