Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

30.12.2014р. до Дніпровського районного суду м. Києва звернулась представник позивача ПАТ "ВТБ Банк" з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №R53100286020В від 26.06.2012р. у загальній сумі 121965,19 грн. та понесені судові витрати. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 26.06.2012р. між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100286020В, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 50000,00грн., а відповідач зобов'язалась повернути кредит в строк до 26.06.2015р., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32% річних. Позивач свій обов'язок щодо надання кредиту виконав, однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, в зв'язку з чим заборгованість [PERSON] станом на 15.10.2014 року становить 121965,19грн. та складається з: 48953,15 грн. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту ; 23281,01 грн. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів та комісії; 49731,03 грн. - сума пені, нарахованої у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути у відсутність представника позивача. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явилась, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, в якій вимоги позову визнав частково, а саме в розмірі: 48953,15 - суму основного боргу, 23281,03 грн. - нараховані відсотки, не визнав 49731,03 грн. нарахованої пені, оскільки її розмір в значній мірі перевищує розмір завданих збитків, просив врахувати майновий стан відповідача, яка на даний час ніде не працює та не веде підприємницької діяльності та вважає, що справедливою сумою пені є 2000,00 грн., в зв'язку з чим просить застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.06.2012р. між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100286020В, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти на споживчі потреби в сумі 50000,00 грн. на строк по 26 червня 2015 року зі щомісячною сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 32%річних, а позичальник в свою чергу зобов'язалась повертати Кредит та сплачувати проценти та комісію 08 числа кожного місяця відповідно до Графіка повернення Кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг (а.с. 6-16). Відповідно до п. 3.9. Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, 26250001007143 у Відділенні "Новоголосіївське" ПАТ "ВТБ Банк" (карткових рахунок). Днем видачі Кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Відповідно до п. 4.6 Кредитного договору, повернення Кредиту та Процентів за Кредитом здійснюється щомісячно згідно з Графіком. Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування, вказаного в п. 3.2 цього Договору, сума Кредиту, вказаного в п. 3.1 цього Договору, та нараховані Проценти повертаються в повному обсязі рівними частинами. Позивачем у повному обсязі виконані взяті на себе зобов'язання по наданню кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером №23232 від 26 червня 2012р. про перерахування відповідачу коштів на картковий рахунок 26250001007143 в сумі 50000,00грн. (а.с. 25). Згідно п. 4.21 Кредитного договору, цим договором Позичальник доручає Банку, а Банк зобов'язується виконувати договірне списання коштів в період з 1 по 8 число кожного місяця з карткового рахунку №26250001007143 у Віддленні "Новоголосіївське" ПАТ "ВТБ Банк" або будь-якого іншого карткового рахунку (крім карткового рахунку з встановленим кредитним лімітом), відкритого в Банку та вказаному в письмовій заяві Позичальника на рахунок, зазначений в п. 3.6 цього Договору у розмірі щомісячного Платежу, згідно з Графіком. Згідно п. 7.1 цього Договору, у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення Кредиту та/або сплати Процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору Позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Якщо Позичальник самостійно не сплатив на користь Банка пеню, яка передбачена цим пунктом, Банк має право проводити договірне списання пені з рахунку №29094010235909 у Відділенні "Новоголосіївське" ПАТ "ВТБ Банк", а також інших рахунків, які відкриті (будуть відкриті) Позичальником у Банку. При цьому пеня, яка передбачена цим пунктом, сплачується виключно в національній валюті України. Статтею 11 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено право кредитодавця вимагати від позичальника повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, у разі істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту та затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором №R53100286020В від 26.06.2012р. позивачем направлено на адресу відповідача [PERSON] лист-вимогу, вих. №344/100-2 від 17.01.2014р., в якому ПАТ "ВТБ Банк" вимагає негайного виконання порушеного зобов'язання та сплати заборгованості протягом 30 календарних днів від дати направлення цього повідомлення та повідомляє, що станом на 15.01.2014р. за Кредитним договором обліковується заборгованість 70927,99 грн., в тому числі: 48379,59 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; 22548,40 грн. - прострочена заборгованість за процентами. У випадку непогашення заборгованості у встановлені терміни, Банком буде ініційовано примусове стягнення заборгованості в судовому порядку або у інший спосіб, відповідно до законодавства України (а.с.26). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, актів цивільного законодавства. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний крім повернення позикодавцеві позики, сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно наданих позивачем розрахунків (а.с. 17-20), перевірених судом, станом на 15.10.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 121965,19 грн., з яких: - борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 48953,15 грн. в т.ч.: 48379,59 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 217,83 грн. - інфляційні втрати; 355,73 грн. - 3% річних; - борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції, 3% річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів - 23281,01 грн. в т.ч.: 22548,40 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками; 461,46 грн. - 3% річних; 271,15 грн. - інфляційні втрати; - пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5%за кожен день прострочення платежу - 49731,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленісю сторін. Згідно з п. 9.7 Кредитного договору, на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених цим договором, встановлюється у 3 (три) роки. Початок перебігу позовної давності визначається згідно з чинним законодавством України. Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, виданого Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Козицькою Н.В. Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві від 10.03.2015 року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 18 серпня 2014 року внесено запис №20670060003145289 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON], [NUMBER] (а.с. 58). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до норми статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Так, Конституційним Судом України ухвалено рішення від 11.07.2013 № 7- рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Згідно вказаного рішення: "Конституційний Суд України вважає за необхідне піддати конституційно-правовому аналізу правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу. Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, враховуючи, що розмір неустойки (пені), значно перевищує розмір збитків позивача, суд, дослідивши матеріали справи та надані докази,

Outcome: partial