Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

11 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі скерування Львівського міського центру зайнятості від 29 травня 2014 року , де він перебуває на обліку, був направлений на працевлаштування на СП "Галка ЛТД". Враховуючи, що в період з 3 по 6 червня 2014 року з відома і за дорученням начальника виробництва [PERSON], він виконував роботи по своїй спеціальності з ремонту обладнання, а саме Термопласту ASIAN PLASTIC Super master SM 150 TS, вважав, що між ним та СП "Галка ЛТД" виникли фактичні трудові відносини. Однак, 6 червня 2014 року йому було відмовлено у прийнятті на роботі. В подальшому позовні вимоги [PERSON] уточнив, - просив визнати дії відповідача не відповідними вимогам чинного законодавства, поновити його на посаді інженера електроніка 1-ої категорії з окладом 4 000грн та стягнути на його користь посадовий оклад (середній заробіток) за час вимушеного прогулу з 5 червня 2014 року, включно до дня поновлення на роботі (з урахуванням компенсації та індексації), а також моральну шкоду у розмірі трьох посадових окладів, чи зобов'язати прийняти його на роботу на посаду інженера електроніка 1-ої категорії з окладом 4 000грн у відповідності до гарантій, передбачених п. г) ч. 1 ст. 5 Закону України "Про зайнятість населення", стягнути на його користь посадовий оклад (середній заробіток) за час вимушеного прогулу з 6 червня 2014 року, включно до дня виходу на роботу (з урахуванням компенсації та індексації) та моральну шкоду у розмірі десяти посадових окладів. Ухвалою суду від 14 листопада 2014 року позов [PERSON] до Українсько-англійського спільного підприємства у формі ТзОВ "Галка ЛТД" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання до вчинення дій залишено без розгляду в частині вимог про зобов'язання прийняти на роботу, стягнення середнього заробітку з 6 червня 2014 року та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 посадових окладів. Позивач в судових засіданнях позов підтримав, посилаючись на мотиви та доводи позовної заяви. Додатково суду обґрунтував розмір моральної шкоди. Просить позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи проти задоволення позову заперечили з мотивів його безпідставності. При цьому вказали, що позивача не було фактично допущено до виконання будь-якої роботи на підприємстві. Третя особа, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду до суду не зявилась, подала заяву у якій просить проводити розгляду справи без його участі. Подав суду письмові пояснення, в яких вказує, що з його відома позивача до роботи допущено не було. Наказ про прийом позивача на роботу, ним не видавався. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, з'ясувавши обставини справи та дійсні відносини сторін, дослідивши докази у справі, зокрема покази свідка [PERSON], суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з таких підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Частиною 4 цієї статті визначено, що трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи. Як роз'яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" згідно зі ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у Львівському міському центрі зайнятості з 08.04.14 Р. , професія інженер - електронік, заробітна плата , на яку претендує особа - не менше 4 000,00 грн. , що відображено у документах, наданих в розпорядження суду Львівським міським центром зайнятості. 29 травня 2014 року [PERSON] було видано направлення на працевлаштування на підприємство відповідача на вільне робоче місце - професію/посаду: інженер-електронік, яке зареєстроване на СП "Галка ЛТД" 3 червня 2014 року . 6 червня 2014 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у прийнятті на роботу з причини: недостатня заробітна плата . Відповідно до п. 6.10 розділу 6 статуту СП "Галка ЛТД" (в редакції, яка діяла на червень 2014 року) до компетенції генерального директора належить, зокрема, здійснення прийому та звільнення працівників, використання форм заохочення та накладення стягнень . У п. 1.2. Розділу 1 Посадової інструкції інженера-електроніка служби ремонтів та обслуговування визначено, що інженер-електронік СРтаО призначається та звільняється з роботи генеральним директором наказом по підприємству за представленням начальника СРтаО . Станом на червень 2014 року посада інженер-електроніка перебувала в структурі служби ремонтів та обслуговування, з посадовим окладом 2 700,00 грн., після чого така посада була введена до структури виробництво, з одночасною її ліквідацією в службі ремонтів та обслуговування, з посадовим окладом із збільшенням з 2 000,00 грн. до 2 200,00 грн., що підтверджується витягом зі штатного розпису по підприємству та довідкою відповідача . Як встановлено судом, позивач в період з 3 червня по 6 червня 2014 року перебував як відвідувач [PERSON] на підприємстві відповідача лише 6 червня 2014 року, з 14:15 год. до 16:40 год., що підтверджується даними журналу реєстрації входу-виходу відвідувачів СП "Галка ЛТД" . Дані обставини не знайшли свого спростування в ході розгляду справи. Будучи допитаним як свідок начальник виробництва [PERSON] пояснив суду, що дійсно мав розмову з позивачем 6 червня 2014 року, приблизно з обіду і до кінця робочого дня, у своєму робочому кабінеті щодо його працевлаштування на посаду інженера-електроніка, оскільки така посада була вакантною і її планувалося ввести в структурний підрозділ виробництво, який він очолює з березня 2014 року. Ознайомивши позивача з обладнання, яке слід обслуговувати інженеру-електроніку, повівши з ним співбесіду з метою виявлення його професійних здібностей, він переконався, що таких у позивача недостатньо і він не може рекомендувати його генеральному директору для прийняття на роботу. При цьому позивач також йому повідомив, що пропонований останньому розмір заробітної плати (2 700, 00 грн.) є надто малим для його професії, досвіду та знань і не відповідає рівню бажаної заробітної плати, визначеної центром зайнятості. Обставин, пов'язаних з перебуванням позивача на території підприємства з 3 по 5 червня 2014 року, а також виконанням у цей час будь-яких ремонтних робіт обладнання, свідок не міг пригадати. Аналогічні пояснення щодо невідповідного рівня заробітної плати, за виконання "рабської праці" за професією інженер-електронік, надано також самим позивачем. Підстави для відмови у прийняття на роботу з цієї підстави, позивачем не заперечується та не оспорюється. Відповідно до п. 4.5. розділу 4 посадової інструкції начальника виробництва , останній має право, відповідно до трудового законодавства давати відділу кадрів підприємства пропозиції про прийом, звільнення і перевід на іншу роботу працівників виробництва, тобто він не наділений правом прийняття/звільнення працівників або правом фактичного допуску їх до виконання робіт. Сам начальник виробництва призначається та знімається з посади наказом генерального директора (п. 1.4 посадової інструкції). Судом також безспірно встановлено, що наказ про прийняття позивача на роботу, в період з 3 по 6 червня 2014 року на підприємстві не видався, що підтверджується витягом з журналу реєстрації наказів щодо особового складу за 2014 рік , будь-які нарахування заробітної плати (винагороди) та утримання податків з таких сум, підприємством щодо позивача не здійснювалися. Встановивши такі обставини, суд приходить до висновку, що між позивачем та СП "Галка Лтд" не виникли трудові відносини, оскільки будь-яких належних доказів фактичного допуску [PERSON] до роботи та її безпосереднього виконання, з відома чи дозволу уповноваженого органу (генерального директора), в ході розгляду справи судом не здобуто, а позивачем цієї обставини не доведено. Як зазначив сам позивач, він не запрошувався до генерального директора СП "Галка ЛТД" по питанню його працевлаштування. У зв'язку із тим, що суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача не відповідними вимогам чинного законодавства та поновлення позивача на посаді інженера-електроніка 1-ої категорії з окладом 4 000,00 грн., не підлягають до задоволення позовні вимоги стягнення на користь позивача посадового окладу (середнього заробітку) за час вимушеного прогулу з 5 червня 2014 року (з урахуванням компенсації та індексації) та моральної шкоди у розмірі трьох посадових окладів, як похідні та взаємовиключні, щодо вимог, в задоволення яких судом відмовлено.

Outcome: dismissed