Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що 24 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, в період якого 14 червня 2015 року у сторін народилася донька [PERSON] Олександрівна.Їх спільне сімейне життя не склалося. Стали виникати сварки, скандали, конфлікти, відповідач дозволяв собі насилля у сім'ї, застосовував фізичну силу до дружини. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 10 січня 2017 року шлюб між сторонами був розірваний. Відповідач проживає окремо, але намагається проявляти інтерес до спільної дитини, просив дитину на побачення для спільного відпочинку та догляду. З боку позивача будь-яких перешкод для батька дитини не створювалося,а навпаки, вона намагалася домовитися, завжди йшла на зустріч, розуміючи значення батька у вихованні дитини.Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто кошти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини, від щомісячного доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 24 червня 2016 року. Розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 21 лютого 2017року за №113-ОД «Про призначення днів побачень з дитиною» затверджено рішення комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської областіза №1 від 16 лютого 2017року,визначено графік спілкування батька з малолітньою донькою в режимі не менше 3 разів на тиждень з 11:00 до 18:00 годин за місцем проживання батька [INFO], за попередньою домовленістю з матір'ю дитини.Позивач вважає, що рішення комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області, так і розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області прийняті з порушенням основоположних принципів захисту прав дитини, порушенням при цьому прав людини, як дитини, так і матері дитини, яка при наведеному режимі визначеного графіку спілкування батька з дитиною опинилася у загнаному становищі. Такий режим визначеного графіку негативно впливає на розвиток дитини та можливість дотримуватися розпорядку дня для розвитку дитини.На думку позивача рішення Комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області за №1 від 16.02.2017 із затвердженням графіку спілкування батька з малолітньою дочкою затверджене розпорядженнямголови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 21 лютого 2017 року за №13-ОД не відповідає нормам Сімейного кодексу України, Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства» та підзаконним нормативним актам. До прийняття указаних рішень спору між батьками не існувало, проте ці рішення спровокували спір між батьками з цього питання. На думку позивача фактично рішенням комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області, затвердженого розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області, вирішуються питання визначення тимчасового проживання дитини по 7 годин на добу тричі на тиждень без догляду за дитиною матір'ю, або відібрання дитини від матері майже на 1/3 частину часу на добу знову ж тричі на тиждень. І в цьому проявляється порушення прав матері. З метою встановлення певних правовідносин, захисту прав і інтересів малолітньої дитини, захисту своїх прав як людини та матері малолітньої дитини, позивач пропонує свій варіант визначення графіку спілкування батька з дитиною, відпочинку батька з дитиною, реалізації батьківських прав, але і дотримання батьківських обов'язків, що повинно бути в першу чергу з урахуванням прав та інтересів малолітньої дитини. Посилаючись на указані обставини позивач просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати рішення у виді Розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 21 лютого 2017 року за №13-ОД "Про призначення днів побачень з дитиною", яким затверджене рішення комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області за №1 від 16.02.2017 із затвердженням графіку спілкування батька з малолітньою дочкою в режимі не менше трьох разів на тиждень з 11-00 до 18-00 годин за місцем проживання батька [INFO], за попередньою домовленістю з матірю дитини, як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, порушує права малолітньої дитини та матері малолітньої дитини; 2) визначити для батька малолітньої доньки [PERSON] порядок, спосіб і графік зустрічей, спілкування, реалізації особистих відносин і прямих контактів з дитиною, та прийняття участі у розвитку, вихованні неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних побачень [PERSON] з\~ малолітньою донькою [PERSON], кожної першої середи та суботи, другого вівторка та пятниці місяця, з 12-00 до 14-00 годин за участю матері малолітньої дитини, у центральній частині м.Тростянець Сумської області по місцю розташування центрального парку відпочинку імені [PERSON] та дитячого майданчику на території даного парку (місце відпочинку громадян), за попереднім погодженням з матірю малолітньої доньки [PERSON], з урахуванням погодних умов та обставин, які мають суттєве значення для малолітньої дитини, в тому числі стану здоровя на день дотримання визначеного судом графіку. Позивач та її представник і фахівець у галузі права - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримали, просили задовольнити. [PERSON] пояснила, що не згодна з розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації, яким затверджено графік побачень відповідача з їх донькою, оскільки установлений графік не враховує режим сну дитини, яка на думку позивача має проводити тихий час з 14 до 17 години виключно вдома, тобто за місцем проживання позивача. Крім того, під час засідання Комісії про дитину мова взагалі не йшла, члени Комісії питали про її відносини з відповідачем. Позивач вказала, що не проти побачень батька з дитиною, але це повинно відбуватись у конкретно визначені дні і не за його місцем проживання. [PERSON] вважала необхідним визначити рішенням суду можливість побачень [PERSON] з донькою 8 разів на місяць, тобто по два дні на тиждень у конкретні дні тижня, при цьому час побачень має бути або до її денного сну з 14 години, або після тихої години увечері. Представник позивача і фахівець у галузі права - [PERSON] також вважав, що оспорюване розпорядження порушує як інтереси дитини, так інтереси позивача як матері дитини, оскільки не визначення конкретних днів тижня для побачень, що не відповідає усталеній практиці, на його думку дозолятиме відповідачу в будь-який день примушувати позивача надавати йому дитину для побачень. Натомість визначення конкретних днів у тижні для побачень, ане лише кількості разів на тиждень, дисциплінуватиме батьків і не дасть можливість відповідачу на власний розсуд у будь-який день вимагати від позивача побачень з дитиною. Крім того, графік передбачає тривалий час побачень з дитиною протягом дня, який не враховує режим дня дитини, що може негативно вплинути на її розвиток,встановлює побачення виключно за місцем проживання відповідача, що порушує інтереси матері, враховує лише інтереси батька. Комісія у висновку щодо участі відповідача у вихованні доньки [PERSON], необґрунтовано посилалась на пункт 72 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, який стосується питання визначення місця проживання дитини, а не участі батька у вихованні дитини. На думку представника позивача розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації від 21 лютого 2017 року за №13-ОД "Про призначення днів побачень з дитиною" має бути скасоване, оскільки позивач з таким графіком категорично незгодна, існування такого рішення у разі виникнення чергового конфлікту між батьками змушуватиме позивача його дотримуватись. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовував тим, що звернувся у лютому 2017 року до Комісії з питань захисту прав дитини, оскільки позивач не надавала можливість бачитись та спілкуватись з донькою тривалий час. [PERSON] пояснив, що працює у Тростянецькому відділенні поліції ГУ НП в Сумській області і має ненормований режим роботи, єдиний вихідний день неділя, графік роботи відомий лише наперед на тиждень, тому визначитись із конкретними днями тижня у робочі дні дуже складно, крім того, є дні коли він працює протягом доби. Через такий режим роботи він має можливість бачитись з дитиною двічі на тиждень, і такі дні готовий погоджувати з позивачем. Відповідач вказав, що не розуміє, чому дитина не може вдень спати у нього вдома, де він проживає зі своїми батьками, тобто з дідом та бабою дитини. Донька охоче з ним проводить час, неодноразово залишалась вдень спати у нього вдома, крім того, нещодавно, оскільки позивач протягом тридцяти днів була на навчанні за межами м.Тростянця, донька весь цей час проживала з відповідачем та його батьками. Також відповідач вважає необґрунтованим можливість побачень з донькою протягом двох годин і вдень, що іноді неможливо у робочі дні, і лише у центральній частині парку, оскільки це не враховуватиме і погодні умови та побажання дитини, він готовий проводити час там, де бажає цього донька. Відповідач вказав, що любить доньку, бажає з нею проводити час якомога більше. Представник Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову в частині скасування розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 21 лютого 2017 року за №13-ОД, яке вважав законним і таким, що не суперечить нормам законодавства, відповідає інтересам дитини, яка має право на спілкування з батьком, указаним розпорядженням права позивача не порушено. В частині вимог позивача про визначення днів побачень відповідача з донькою представник Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області [PERSON] поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.\~ Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 10.01.2017 року, яке набрало законної сили 30.01.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8,9). Сторони визнали, що після розірвання шлюбу спільна донька сторін у справі проживає з позивачем за адресою: вул.Гагаріна, 2б у місті Тростянець Сумської області, тобто окремо від батька, який проживає також у місті Тростянець по вул.Чорногірська, 43. Сторони визнали, що відповідач проживає разом зі своїми батьками бабою та дідом їх дитини [PERSON]. Позивач визнала, що стан здоровя доньки є задовільним, вона не має особливих потреб, вже не перебуває на грудному вигодовуванні, поки що не відвідує жодних дитячих закладів, дитина позитивно ставиться до батька, будь-якого негативного ставлення чи впливу на доньку відповідач не має. Вирішуючи вимогу позивача про визнання незаконним та скасування указаного Розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 21 лютого 2017 року за №13-ОД "Про призначення днів побачень з дитиною", суд виходить з таких мотивів. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. В силу положень статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 та 2 статті 158 Сімейного кодексу України). Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини врегульовано Порядком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року. Відповідно до положень статті 214 Сімейного кодексу України, частини 1 статті 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні органи адміністрації районів, районів в містах Києві та Севастополі, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно із Порядком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 рокубезпосередній розгляд питань,пов'язаних із захистом прав дитини покладено на службу у справах дітей та комісію з питань захисту прав дитини (далі комісія), ті органи опіки та піклування (в переважній більшості це виконавчі органи сільських та селищних рад), які в своїй структурі не мають таких служб та при яких не створені комісії, є обмеженими у своїх повноваженнях щодо розгляду відповідних спорів між батьками. Відповідач [PERSON] 13 січня 2017 року звернувся до голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області із заявою, в якій просив призначити дні побачення та години спілкування з його малолітньою донькою [PERSON], [INFO], два рази на тиждень з 11:00 до 18:00 годин, додавши при цьому відповідні документи, які характеризують його особу. На підставі поданої заяви, у звязку із розглядом на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області питання участі батька [PERSON] у вихованні його малолітньої доньки [PERSON], комісією у складі трьох осіб, 17 січня 2017 року було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: вул.Чорногірська,43 у м.Тростянець Сумської області, за результатами якого було складено акт, в якому відображено, що відповідач проживає у просторому пяти кімнатному будинку з батьками, де створено всі необхідні умови для тимчасового та тривалого перебування дитини. За наслідками проведеного обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], його позитивної характеристики з місця роботи та проживання, а також проведеної бесіди з обома батьками малолітньої дитини, під час якої спеціалістами служби у справах дітей було зясовано, що [PERSON] не заперечує проти спілкування батька з донькою, однак категорично проти тривалих зустрічей, оскільки дитина відпочиває в обідню пору, і на її думку, доцільним буде час спілкування з 09:00 до 14:00 години, враховуючи інтереси дитини, служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області у своєму висновку за №53/01-21 від 14 лютого 2017 року вказала за доцільне призначити дні та години спілкування малолітньої [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], за місцем його проживання не рідше двох разів на тиждень за попередньою домовленістю з матірю дитини [PERSON] На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області16 лютого 2017 року на підставі наданих службою у справах дітей матеріалів, проведеної бесіди з обома батьками було прийнято рішення за №1 про рекомендування органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області призначити [PERSON] дні побачень з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], не менше трьох разів на тиждень з 11:00 до 18:00 години за місцем проживання батька, за попередньою домовленістю з матірю дитини [PERSON] На підставі зазначеного рішення комісії, 21 лютого 2017 року головою Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області було прийняте спірне розпорядження за №113-0Д, яким затверджено указане рішення комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області 16 лютого 2017 року № 1 та відповідний графік побачень відповідача з донькою [PERSON]. Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання указаного рішення органу опіки та піклування незаконним та скасування,суд виходить з такого. Відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду доказів того, що розпорядження за №113-0Д, яким затверджено указане рішення комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області 16 лютого 2017 року № 1 та відповідний графік побачень відповідача з донькою [PERSON] порушує будь-які норми законодавства України, права чи інтереси позивача та/або її дитини у сфері сімейних відносин. Виходячи з аналізу статей 157 - 159 СК України з часу розлучення батьків всі спірні питання щодо виховання, спілкування і утримання їх дітей мають вирішуватись за спільною домовленістю батьків. У разі відсутності такої домовленості, то за рішенням органу опіки і піклування, а у разі невиконання цього рішення - за рішенням суду. Спірне розпорядження прийняте на підставі та у спосіб визначені статтею 158 Сімейного кодексу України, Порядком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, зокрема на основі аналізу даних про вік дитини сторін, режиму її харчування та сну, стану здоровя, місця та умов проживання відповідача, характеристики його особи та ставлення до дитини. Доказів зворотнього позивачем не надано. Суд не погоджується з доводами позивача про те, що визначений органом опіки графік є по суті відібранням дитини від матері на 1/3 часу на добу тричі на тиждень, а тому негативно впливає на розвиток дитини сторін та негативно впливає на можливість дотримуватись розпорядку дня для дитини, оскільки такі доводи не містять фактичного підґрунтя, в чому проявився чи може проявитись такий негативний вплив на дитину позивачем не обґрунтовано. Оцінюючи указане рішення органу опіки та піклування суд виходить з того, що дитина сторін проживає з матір'ю, участь відповідача у спілкуванні з дитиною та участю у її вихованні значно обмежена порівняно з позивачем, а тому обраний органом опіки та піклування спосіб участі батька, у вихованні дитини відповідає не тільки його інтересам, а й, що є найголовнішим - самої дитини. Запропоновані періодичні перебування з батьком за місцем його проживання надають дитині можливість спілкуватись з ним в сімейній атмосфері, а також з родичами по лінії батька - дідом та бабою. Крім того, у розпорядженні визначено, що побачення батька з дитиною має відбуватись за домовленістю з матірю, що також підтвердив відповідач, що готовий погоджувати з матірю день зустрічі з дитиною, і конкретні дні побачень, з огляду на його ненормований режим роботи, наперед визначити неможливо. До засідання Комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області та прийняття головою Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області було обстежено житлово-побутові умови за місцем проживання батька дитини, у результаті установлено, що створені всі умови для утримання та виховання дитини, негативної інформації стосовно відповідача немає, він позитивно характеризуються за місцем роботи та проживання, жорстокого поводження чи протиправних дій по відношенню до дитини не вчиняв. Ніяких аргументів щодо того, що таке спілкування негативно впливатиме на психоемоційний стан, загальний розвиток дитини чи порушення її розпорядку дня, суду представлено не було. Позивач визнала, що відповідач як батько гарно ставиться до дитини і на цей час будь-якого спору щодо побачень батька з дитиною не має, це питання вони вирішують за спільною домовленістю. Також сторони визнали, що нещодавно під час перебування позивача на навчанні за межами м.Тростянця дитина протягом 30 днів перебувала під доглядом відповідача та його батьків і проживала в їх будинку, які належно піклувались за донькою. Крім того, суд не вбачає, в чому саме зазначене рішення порушує права малолітньої дитини, оскільки для перебування дитини за місцем проживання батька створені всі належні умови для її розвитку, виховання та відпочинку, а встановлена кількість годин побачень дитини з батьком, який позитивно характеризується, виявляє бажання спілкуватися з дитиною, піклуватися про неї, ніяким чином не порушить права малолітньої дитини та її матері. Основні доводи позивача в обґрунтування позову зводились до того, що у разі виникнення чергового конфлікту між сторонами щодо участі батька у вихованні дитини, зокрема, коли відповідач наполягатиме на дотримання неї графіку визначеного рішенням органу опіки та піклування, позивач бажає, щоб рішенням суду на такий випадок було скасовано рішення органу опіки та піклування та щоб був визначений інший графік запропонований нею меншої тривалості побачень та не за місцем проживання відповідача та в її присутності. Позивачем не наведено будь-яких розумних доводів про те, що побачення відповідача з донькою повинно відбуватись виключно в її присутності і не за місцем проживання відповідача. Суд не може на майбутнє встановлювати порушення права, оскільки захисту підлягає лише право чи інтерес особи, яке вже порушене, невизнане чи оспорене. Отже, суд дійшов висновку, що правові та фактичні підстави для скасування спірного розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 21.02.2017 року №113-0Д відсутні. Вирішуючи іншу позовну вимогу [PERSON] про визначення для батька малолітньої доньки [PERSON] порядку, способу і графіку зустрічей, спілкування шляхом установлення графіку систематичних побачень, суд виходить з таких мотивів. Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес саме позивача. Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Таким чином, підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту є порушення, невизнання або оспорення його субєктивного права. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. При цьому, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (статті 4 ЦПК України). Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України. Захист сімейних відносин здійснюється у способи, визначені частиною 2 статті 18 Сімейного кодексу України. Вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї врегульовано статтею 159 Сімейного кодексу України. Указана норма чітко передбачає правову підставу звернення до суду та субєкта такого звернення. Зокрема, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Отже, виходячи з приписів указаної статті суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини лише за позовом того з батьків, хто проживає окремо від дитини і лише у випадку, якщо той з батьків з ким проживає дитина, чинить перешкоди іншому у спілкуванні з дитиною, у тому числі якщо ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Таким чином, у цій справі питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини шляхом звернення з позовом до суду може ставити лише [PERSON], як такий, що проживає окремо від доньки і лише у випадку, якщо його право на спілкування з дитиною буде порушуватись, тобто у випадку, коли [PERSON] як мати дитини буде чинити перешкоди у його спілкуванні з їх донькою [PERSON]. За таких обставин, позивач в умовах коли з нею проживає дитина, не наділена правом замість батька, який проживає окремо, ставити питання про визначення судом способу його участі у вихованні дитини, яке завжди поєднане з вирішенням питання про наявність перешкод для того з батьків, який окремо проживає від дитини, з боку іншого з батьків у їх спілкуванні. З огляду на викладене, оскільки відповідно до статті 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України, вимога [PERSON] про визначення для батька малолітньої доньки [PERSON] порядку, способу і графіку зустрічей, спілкування шляхом установлення графіку систематичних побачень задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 88 ЦПК України, суд при ухваленні рішення вирішує питання судових витрат, а тому, враховуючи, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати компенсації не підлягають.

Outcome: dismissed