Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Баранівський молокозавод» про визнання незаконним і скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, про поновлення на роботі, стягнення заробітньої плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, заподіяної незаконним звільненням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Баранівський молокозавод» та працював двірником у господарському дворі, був звільнений за п.3 ст. 40 КЗпП України з порушенням закону, оскільки перебуваючи у трудових відносинах сумлінно виконував покладені на нього посадовою інструкцією і трудовим договором обов`язки, не допускав відсутності на роботі без поважних причин. Зокрема зазначив, що 23 вересня 2020 року не вчиняв будь-яких порушень трудової дисципліни щодо головного бухгалтера [PERSON] та старшого прибиральника виробничих приміщень [PERSON] , адже у зазначених ними на ім`я директора підприємства доповідних записках міститься інформація, яка є наклепом на нього з метою створення штучних передумов для його звільнення. Крім того, просив скасувати наказ №49-К від 28 серпня 2020 року "Про порушення Внутрішнього трудового розпорядку двірником [PERSON] ", оскільки в порушення норм ст.149 КЗпП України перед накладенням стягнення у вигляді догани власник не пропонував йому надати пояснення щодо дій, які вважали дисциплінарним проступком. Просив скасувати наказ №49-К від 28 серпня 2020 року, визнати незаконними і скасувати наказ №59-К від 24 вересня 2020 року "Про звільнення двірника [PERSON] ", поновити на посаді двірника господарського двору ТОВ "Баранівський молокозавод", стягнути заробітну плату з дня звільнення - 24 вересня 2020 року по 28 квітня 2021 року у розмірі 42 961гривня 80 копійок, моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 748 гривень 80 копійок та витрати на професійну правничу допомогу 4000 гривень. Ухвалою суду від 10.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги зазначені в уточненій позовній заяві від 28.04.2021 року з підстав зазначених у ній. Представник відповідача адвокат Сидорчук М.В., судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що звільнення [PERSON] , за ч.3 ст.40 КзпП України було проведено з дотриманням порядку передбаченого норми ст.ст.147-149 КЗпП України. Підставою для звільнення мав місце системний характер порушень позивача, оскільки до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани за прогули без поважних причин. На даний час наказ щодо застосування заходів дисциплінарного стягнення не скасований та є чинним. Звільнення позивача відбулось через неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків, що спростовує обґрунтування незаконності його звільнення. А тому, враховуючи тяжкість та систематичність порушень, керівництвом підприємства правомірно винесено наказ про звільнення [PERSON] . Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 02.10.2018 року [PERSON] прийнятий на роботу до ТОВ "Баранівський молокозавод" на посаду двірника, що підтверджується наказом № 130-к від 01.10.2018 року (а.с.58). Відповідно до акту від 28.08.2020 року, комісія в складі: головного механіка [PERSON] , інспектора з кадрів Суса В.М., бухгалтера [PERSON] , провели перевірку та склали акт про те, що двірник господарського двору [PERSON] , з 25.08.2020 року та до 28.08.2020 року включно з 8 год 00 хв. до 17 год 00 хв. не прибув на роботу і не приступав до виконання посадових обов`язків. Від надання пояснень [PERSON] відмовився ( а.с.36) 28.08.2020 року наказом відповідача №49-К, [PERSON] , оголошено догану за прогули без поважних причин, що привело до порушення Внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 37). Крім цього суд, зазначає, що згідно матеріалів справи позивач [PERSON] , відповідно до наказу №36-к від 13.05.2019 року притягувався до дисциплінарної відповідальності за відсутність на роботі без поважних причин, останньому було оголошено догану, даний наказ позивач не оскаржував. Даний наказ характеризує позивача як працівника, який порушує правила внутрішнього трудового розпорядку, але до уваги щодо поновлення на роботі судом не береться, оскільки втратив юридичну сили за давністю притягнення до дисциплінарної відповідальності . 24.09.2020 року наказом відповідача № 59-К "Про звільнення двірника [PERSON] " - звільнено [PERSON] , двірника госпдвору, за ст.40 ч.3 КЗпП України - за систематичне невиконання службових обов`язків. Наказом встановлено, що [PERSON] , своїми діями неодноразово порушував правила Внутрішнього трудового розпорядку та свої безпосередні функціональні обов`язки визначені Посадовою інструкцією двірника. В наказі зазначено, що 22 вересня 2020 року під час робочої зміни [PERSON] в грубій формі, застосовуючи нецензурну лексику, відреагував на зауваження головного бухгалтера про неналежне виконання своїх посадових обов`язків, чим порушив правила внутрішнього трудового розпорядку та не виконав свої посадові обов`язки передбачені посадовою інструкцією - прибирання та складання паперової тари та наведення порядку, дані обов`язки виконала за нього старший прибиральник приміщень [PERSON] , тобто в наказі зазначено в чому саме проявилися порушення працівником трудових обов`язків, яке стало підставою для звільнення та зазначено, що раніше до даного працівника застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Тому суд не бере до уваги заперечення позивача про те, що в наказі про звільнення не зазначені конкретні порушення [PERSON] , трудової дисципліни. Допитані в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , підтвердили факт порушення 22 вересня 2020 року [PERSON] , трудової дисципліни, нецензурна лайка на зауваження головного бухгалтера, щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків та невиконання службових обов`язків по прибиранню та складанню паперової тари та наведення порядку на території. Пунктами 5.1, 5.2 Посадової інструкції двірника- за невиконання або несвоєчасне виконання покладених цією інструкцією обов`язків та невиконання наданих прав, недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та протипожежного захисту, керівник вправі застосувати до працівників заходи дисциплінарної відповідальності, передбачені законодавством. Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, яке повинно бути протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог п. 3 ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягають встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення [PERSON] , з цих підстав, є такі: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за одне й те ж саме порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано одне дисциплінарне стягнення: або догана, або звільнення. У силу ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року N 9, за передбаченими п.3 ст.40КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Таким чином, працівник може бути звільнений з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (ст. 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі. Роботодавець має навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. Безпосередні обов`язки працюючих закріплені у ст. 139 КЗпП України та правилах внутрішнього трудового розпорядку. Завдання та обов`язки працівника, його права та відповідальність закріплюються у трудовому договорі. Саме за невиконання або неналежне виконання працівником з його вини таких трудових обов`язків може настати дисциплінарна відповідальність цього працівника. Так, за правовим змістом указаної матеріальної норми під систематичністю розуміється застосування дисциплінарних заходів за два та більше випадки невиконання службових обов`язків. Судом встановлено, що систему порушень дисциплінарних заходів позивача складають наказ № 49-К від 28.08.2020 року про оголошення догани, наказ № 59- К від 24.09.2020 року про звільнення. Зазначений наказ не втратив юридичної сили за давністю, не знятий достроково, із дня накладення дисциплінарного стягнення до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року, він є чинним. Отже, вбачається систематичне невиконання працівником без поважних причин посадових обов`язків, допущених впродовж з серпня по вересень 2020 року. Кількість фактів невиконання працівником обов`язків і вжиття до нього за це заходів дисциплінарного чи громадського стягнення для застосування пункту 3 статті 40 КЗпП України значення не мають, оскільки застосування звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП - це право роботодавця, а не його обов`язок. Працівник після оголошення йому в установленому законом порядку догани (або застосування іншого, передбаченого законом дисциплінарного чи громадського стягнення) за вчинення ним дисциплінарного проступку знову вчиняє дисциплінарний проступок. Це дає право роботодавцеві з огляду на ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких учинено проступок, і попередню роботу працівника звільнити його за пунктом 3 статті 40 КзпП України, але з дотриманням річного терміну з дня накладення попереднього стягнення або знову оголосити йому догану (чи застосувати інше, передбачене законом дисциплінарне або громадське стягнення) в установленому порядку без дотримання річного терміну з дня накладення попереднього стягнення. Суд не бере до уваги посилання позивача про скасування наказу № 49-К від 28.08.2020 року з підстав не отримання письмових пояснень [PERSON] , оскільки матеріали справи містять акт від 28.08.2020 року складений комісією по перевірці факту відсутності на робочому місці двірника [PERSON] , який підтверджує, що останній від дачі письмових пояснень відмовився (а.с.36) У постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 341/1751/17 вказано: «невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами». Тобто, Верховний Суд вказав, що відсутність письмових пояснень працівника сама по собі не є підставою для скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Суд критично ставиться до тверджень позивача, про те, що акт від 31.08.2020 року про відмову підписати наказ №49-К від 28.08.2020 року, протокол загальних зборів ради трудового колективу ТОВ "Баранівський молокозавод" від 23.09.2020 року є фіктивними, а оригінали даних документів є підробленими, оскільки такі твердження є лише припущенням позивача та його представника та не підтверджені доказами, наданими в матеріалах справи. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач систематично без поважних причин не виконував свої службові обов`язки та до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Відповідач, при застосуванні крайнього заходу, правомірно звільнив [PERSON] , на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, вказавши на систематичне невиконання [PERSON] , без поважних причин службових обов`язків та врахував положення ч. 3 ст. 149 КЗпП. Відповідачем дотримано процедуру звільнення позивача з роботи. Звільнення позивача проведено у відповідності до діючого законодавства, правомірно та з дотриманням визначеним законом строку й порядку, порушень трудових прав позивача судом не встановлено. Вина ТОВ " Баранівський молокозавод" в незаконному звільненні [PERSON] , не доведена, що свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні вимоги про визнання незаконним і скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, про поновлення на роботі, стягнення заробітньої плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, заподіяної незаконним звільненням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed