Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом та просить стягнути з відповідачів на його користь кредитні кошти в сумі 979387 грн. 18 коп. та судові витрати, понесені ним при подачі позову. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 19.09.2008 року між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL - J03/026/2008 за яким остання отримала кредит в сумі 24571,29 доларів США строком до 19 вересня 2014 року, зі сплатою 14,49% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язання 19.08.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-J03/026/2008, згідно якого відповідачка зобов'язалась відповідати по зобов'язаннях [PERSON] Всупереч умовам договорів відповідачі в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за його користування, внаслідок чого станом на 12.08.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 979387,18 грн. за курсом НБУ станом на 12.08.2014 року, про наявність якої та необхідності її погашення відповідачі попереджалися. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором, і судові витрати. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідачі були повідомлені вчасно та належним чином, зокрема через оголошення в пресі /а.с.70-71 /, однак про причини неявки суду не повідомили, заперечення проти позову не подали, суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.09.2008 року між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № СL - J03/026/2008 за яким відповідач отримала кредит в сумі 24 571,29 доларів США, строком до 19 вересня 2014 року, зі сплатою 14,49% річних за користування кредитом. (а.с. 5-10). З метою забезпечення виконання зобов'язання 19 вересня 2008 року між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", і [PERSON] було укладено договір поруки № SR-J03/026/2008, згідно якого відповідач зобов'язався відповідати по зобов'язаннях [PERSON] (а.с.11-12). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ч. 1 ст. 554 Цивільного Кодексу України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ч. 1 ст. 543 ЦК України зазначає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Перед укладенням вказаних договорів відповідачі були повідомлені про всі умови кредитування в банку, орієнтовну сукупну вартість кредиту та погодилися з ними. Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 12.08.2014 року відповідачем [PERSON] було прострочено виконання зобов'язань щодо повернення за кредитним договором кредиту та нарахованих процентів в сумі в сумі 15296,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.08.2014року становить 196186,80 грн. - заборгованість за кредитом, 1125,38 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.08.2014року становить 14434,09 грн. - заборгованість за відсотками, 768766,29 грн. - сума пені за прострочення зобов'язань, а всього 979387грн. /а.с.19/ Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачами не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ними не заявлено. 23.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з омеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № СL - J03/026/2008 від 19.09.2008 року та договором поруки № SR-J03/026/2008 від 19.09.2008 року (а.с.21-34). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності із ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, не здійснює погашення кредиту і відсотків, а відповідач [PERSON] - не виконав взяті на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням відповідача [PERSON], та на день подачі позовної заяви до суду заборгували позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. Згідно положень ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Платіжним дорученням № 9661 від 09 грудня 2014 року підтверджено факт оплати позивачем оголошення в пресі про виклик відповідача у сумі 420,00 грн. (а.с. 73). Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення слідує, що позивач сплатив судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп. при подачі позову до суду, а також до витрат пов'язаних з розглядом справи у суді належить віднести витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів у сумі 420,00 грн. Відтак, суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved