Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19 липня 2013 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8112126712БН/2013-07, за умовами якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 5700 грн. на термін до 30 червня 2015 року. У порушення умов кредитного договору та норм чинного законодавства відповідач [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконував, не здійснив погашення заборгованості у встановленому порядку. У зв'язку з зазначеним, станом на 21 липня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 6856.66 грн., з них: заборгованість за кредитом - 2849.46 грн., заборгованість по процентах - 2109.05 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань 1898.15 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачіа, а також судові витрати. У дане судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити і розглядати справу без участі представника Банку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 19 липня 2013 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8112126712БН/2013-07, за умовами якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 5700 грн. на термін до 30 червня 2015 року, (далі кредитний договір, а.с.4). Згідно п.п. 2.3, 7.2.4 кредитного договору позичальник зобовязувався сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, в розмірі 36% річних, щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Відповідно до п. п. 9.1. 9.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання. Станом на 21 липня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 6856.66 грн., з них: заборгованість за кредитом - 2849.46 грн., заборгованість по процентах - 2109.05 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань 1898.15 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 1378 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України та

Outcome: approved