Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем та зареєстрований в реєстрі за № 18063 від 01 листопада 2017 року про стягнення зі [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" заборгованості за кредитним договором від 12 жовтня 2012 року б/н грошових коштів в сумі 134 855 гривень 27 копійок за період з 12 жовтня 2012 року до 30 вересня 2017 року таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовних вимов [PERSON] вказала, що їй було відкрито рахунок та кредитну лінію для отримання коштів у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК. Під час відкриття рахунку, договору без номеру від 12 жовтня 2012 року позивачка не підписувала. Вона користувалась кредитними коштами, через деякий час повертала їх банку. Попереджень від банку про наявність у неї боргу за кредитом [PERSON] не отримувала. Приблизно 20 квітня 2018 року їй стало відомо, що державним виконавцем відносно неї відкрито виконавче провадження №55618065 від 29 січня 2018 року. 02 квітня 2018 року держаним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника. Згідно вказаного виконавчого напису [PERSON] прострочила 1594 дні повернення боргу. Сума, що підлягає стягненню становить 134 855, 27 грн, яка складається з: 11568, 21 грн - заборгованість за тілом кредиту, 112797, 50 грн -заборгованість за відсотками у розмірі, 3591, 69 грн - заборгованість по пені та комісії, штрафи - 6896, 87 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису складають 1800 грн. Посилаючись на статті 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, главу 16 Порядку вчинення нотаріальних дій №296/5, вказує, що нотаріус допустив порушення при вчиненні виконавчого напису, так як виконавчий напис вчинено після спливу строку позовної давності. Крім того, вважає, що стягнення за виконавчим написом нотаріусом виконано на підставі документів, якими не підтверджено безспірність заборгованості. З цих підстав просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 20.12.2018 у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 14.11.2019 за клопотанням позивача до участі в справі в якості співвідповідача залучено ПАТ КБ «Приватбанк» ( наразі АТ КБ «Приватбанк»). У відзиві на позовну приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. не визнав позов з тих підстав, що він не є належним відповідачем у даній справі. Також вказує, що посилання позивачки на те, що для вчинення виконавчого напису кредитний договір має бути нотаріально посвідчений хибне. Даний виконавчий напис був вчинений на підставі документів, наданих стягувачем виключно відповідно до переліку встановленого законом. Після надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» доказів для вчинення виконавчого напису, нотаріусом було встановлено, що 12 жовтня 2012 року між [PERSON] та банком було укладено кредитний договір, позивачка підписала анкету -заяву та погодилась з тим, що вказана заява є договором про надання банківських послуг. Також вона була ознайомлена і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг. [PERSON] зобов`язалася виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг та знайомитися зі змінами на сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тому сумніву про те, що у неї виникли зобов`язання за кредитним договором у нотаріуса не виникало. Посилання позивачки на те, що нотаріусом порушені вимоги перевірки безспірності заборгованості є необґрунтованим оскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком встановленим законом є підтвердженням безспірної заборгованості. В діючих нормативних документах перевірка нарахування заборгованості нотаріусом не передбачена законом. Нотаріус не визначає суми заборгованості, її визначає стягувач та несе за це відповідальність. Одночасно відповідач у відзиві зазначає, що банком були здійснені додаткові заходи для підтвердження безспірності заборгованості, а саме на адресу позивачки було направлено письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором від 12 жовтня 2012 року б/н. Тому відсутність заперечень позивачки, щодо претензії про наявність боргу свідчить про її згоду з боргом. Крім того, приватний нотаріус вважає необґрунтованими звинувачення позивачки, щодо того, що виконавчий напис вчинено зі спливом строку позовної давності, посилається при цьому на статті 16, 526, 598, 599, 615, 625, 631 ЦК України та вказує, що банк, як кредитодавець має право на пред`явлення вимог про усунення порушень за кредитним договором в будь-який час. Право на звернення за виконавчим написом у банку починаються після спливу тридцяти днів після пред`явлення позивачу вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання зобов`язань боржником. З цих підстав просить відмовити позивачці у задоволенні позову (а.с. 19-23). Від відповідача - АТ КБ «Приватбнк» відзив на позовну заяву не надходив. У письмовому запереченні поданому представникам АТ КБ «Приватбанк» у травні 2019 року ( а.с. 77-78), представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Адаменко Т.С. вказує, що 12 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг. Відповідно до вищевказаного договору позивачка 25 квітня 2013 року отримала кредитну картку «Універсальна 55 днів» зі встановленим кредитним лімітом у розмірів 300 грн, який в подальшому було збільшено до 11800 грн. Позивачка умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки та розмірі не виконала. Тому в задоволення вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 01 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. було вчинено виконавчий напис за яким стягнуто з позивачки заборгованість за кредитом у розмірі 134 855, 27 грн. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках та в порядку, встановлених законом та час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Для вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало приватному нотаріусу документи відповідно до переліку встановленого законом. Це оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, повідомлення про заборгованість. Вказані документи підтверджують безспірність заборгованості. Позивачка у свою чергу не надала жодного доказу щодо недотримання вимог законодавства про надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушень та надання документів які б свідчили про безспірність заборгованості. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. Позивачка на адресу суду спрямувала заяву, я якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. у відзиві просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає (а.с. 23). Від відповідача АТ КБ «Приватбанк» заяви до суду не надходили. Від третьої особи без самостійних вимог - начальника Бердичівського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пригунова В.В. у матеріалах справи наявна заява, в якій він просить проводити розгляд справи у відсутності представника відділу. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що 12.10.2012 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» на виконання умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку(а.с. 26-27). Відповідно до розрахунку боргу, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» нарахував відповідачці борг за кредитним договором б.н. від 12.10.2010, станом на 30.09.2017 у розмірі 134, 855 27 грн. Суму боргу складає: заборгованість за тілом кредиту- 11568, 21 грн, 112797, 50 грн -заборгованість за відсотками у розмірі, 3591, 69 грн - заборгованість по пені та комісії, штрафи - 6896, 87 грн(а.с. 8-9, 28-31, 45-46). 01.11.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович вчинив виконавчий напис про стягнення грошових коштів зі [PERSON] в сумі 134 855, 27 грн, які є її боргом відповідно до укладеного між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору від 12.10.2012. Із вказаного боргу: заборгованість за тілом кредиту - 11 568, 21 грн, 112 797, 50 грн -заборгованість за відсотками у розмірі, 3591,69 грн - заборгованість по пені та комісії, штрафи - 6896, 87 грн, всього боргу 134 855 ,27 грн та 1800 гривень витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису ( а.с.7, 47). Виконавчий напис вчинено на підставі заяви представника ПАТ КБ Приватбанк Балашова О.В. від 20.10.2017, до якої додано: копія кредитного договору, копія засвідченої виписки з особового рахунку боржника, копія вимоги про усунення порушень за кредитним договором, копія розрахункового документу про оплату послуг поштового зв`язку, копія опису вкладення в цінний лист, довіреність та паспорт представника ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 24-25). З письмової вимоги за підписом представника за довіреністю [PERSON] , видно, що [PERSON] станом на 30.09.2017 має борг за кредитним договором від 12.10.2012 б/н в розмірі 134, 855 27 грн. Суму боргу складає: заборгованість за тілом кредиту- 11568, 21 грн, 112797, 50 грн -заборгованість за відсотками у розмірі, 3591, 69 грн - заборгованість по пені та комісії, штрафи - 6896, 87 грн(а.с.32). Відповідно до квитанції Укрпошти та опису цінного листа вказану письмову вимогу [PERSON] направлено 18.10.2017. Відомості про отримання письмової вимоги матеріали виконавчого напису не містять ( а.с. 33, 34). На виконання заяви стягувача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" № 201712290858 від 29.12.2017, постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2018, старшим державним виконавцем на підставі виконавчого напису № 18063 виданого приватним нотаріусом Швецем Р.О. 01.11.2017 відкрито виконавче провадження № 55618065 про стягнення зі [PERSON] боргу за договором кредиту у розмірі 136 655, 27 грн та відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.04.2018, старшим державним виконавцем на підставі вищевказаного виконавчого напису звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 5, 6, 42, 43, 49). Згідно постанови про арешт майна боржника від 29.01.2018, старшим державним виконавцем на підставі виконавчого напису № 18063 виданого приватним нотаріусом Швецем Р.О. 01.11.2017, накладено арешт на майно, яке належить [PERSON] (50). Постановою від 02.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника старшим держаним виконавцем звернуто стягнення на доходи [PERSON] (а.с. 53, 54). З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови від 02.04.2018 (ВП № 55618065) за період з липня 2018 року по грудень 2018 року із заробітної плати [PERSON] щомісячно здійснювались відрахування на погашення заборгованості згідно виконавчого напису № 18063 від 01.11.2017(а.с. 66, 67, 68, 69, 70, 71). З повідомлення Бердичівського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)№ 11 від 26.07.2018 вбачається, що станом на 26.07.2018 зі [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" стягнуто кошти згідно виконавчого напису № 18063 від 01.11.2017 в сумі 2385, 17 грн з яких: 2077, 45 грн - борг, 207,72 грн - виконавчий збір, 100 грн- виконавчі витрати(а.с.73). З повідомлення Бердичівського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)№ 11 від 24.07.2020, вбачається, що станом на 24.07.2020 з пенсії та заробітної плати боржниці [PERSON] згідно виконавчого напису № 18063 виданого 01.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. утримано кошти в сумі: на погашення боргу 41 982, 04 грн, виконавчого збору 4361, 84 грн (ВН № 55618065)(а.с. 129). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункту 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. [PERSON] , обґрунтовуючи позов, серед іншого, посилалася, зокрема, на те, що вимоги АТ КБ «ПриватБанк», зазначені у заяві про вчинення виконавчого напису, неправомірні. Зокрема, позивач не погоджувалася з розміром боргу, зазначивши, що у порушення статті 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того, вважає, що стягнення за виконавчим написом нотаріусом виконано на підставі документів, якими не підтверджено безспірність заборгованості. На підтвердження наявності безспірної заборгованості по договору представник ПАТ КБ "Приватбанк" банк надав до заяви про вчинення виконавчого напису розрахунок заборгованості за договором. Між тим, як вбачається із наданої нотаріусу банком для вчинення виконавчого напису заяви від 12.10.2012 року та додатків, до заяви не долучено умов кредитного договору (умов кредитування), в тому числі таких, як строк погашення кредиту, відсотків, наявності штрафних санкцій за невиконання позичальником своїх зобов`язань та їх розмір. Серед копій документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, Умови та правила надання банківських послуг і тарифи банку відсутні. Крім того, як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису, до нього включено також штрафи - 500 грн. та 6397, 87 грн. Відповідно до п.6.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Однак, вищевказаною заявою та долученими документами, які була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не передбачено будь-якої неустойки (штрафу, пені). Згідно з п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 20/5 від 3 березня 2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 3 березня 2004 року за №283/8882, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Як вбачається із матеріалів справи письмова вимога про усунення порушень позивачці направлена 18.10.2017, останній встановлено строк для сплати заборгованості 5 календарних днів з дати відправлення письмової вимоги, докази щодо отримання [PERSON] такої вимоги в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги банку, або їх виконати, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином відсутні підстави вважати, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором, укладеним із АТ КБ «Приватбанк» від 12.10.2012 є безспірною. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Проте, суд відмовляє у задоволенні позову до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О., з таких підстав. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього безспірної заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Таким чином приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. не є належним відповідачем у цій справі. Висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у аналогічних правовідносинах, у Постанові від 14 серпня 2019 року в справі № 519/77/18 Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено позовні вимоги до одного з відповідачів, суд стягує з АТ КБ «Приватбанк» 50 % сплаченого судового збору, у розмірі 352,4 грн.

Outcome: approved