Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що його мати - [PERSON], була членом обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив № 387», статут якого був зареєстрований 26.03.1985 року; відповідно до ч. 6 ст. 1137 ЖК громадяни, яких включено до затвердженого виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів списку осіб, що вступають до організовуваного житлово-будівельного кооперативу, вважаються членами цього кооперативу з дня реєстрації статуту. Відповідно до довідки ЖБК б/н, та довідки № 112 від 22.10.1913 р. вартість квартири [ADDRESS] у повному обсязі сплачена [PERSON] пайовим внеском до ОК «Житлово - будівельний кооператив №387» у 1991 році, та, таким чином, [PERSON] набула право власності на дану квартиру та з того часу (з 1991 року) була її власником. Як зазначається позивачем при зверненні до суду [INFO] р. [PERSON] померла; після смерті відкрилася спадщина на зазначену вище квартиру, утім, постановою державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 16.10.2013 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не наданий правовстановлюючий документ на дану квартиру. Предмет позову становить вимога про встановлення факту належності [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS], та про визнання за позивачем права власності на дану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] р. матері [PERSON] ; підставу позову становлять приписи ст. 137 ЖК України, ст.ст. 15, 16, 384, 392, 1217, ч. 1 ст.1226, ст. 1261, ч. 3 ст. 1268, ст.1270 ЦК України. У судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцями першої черги після померлої 23.04.2013 р. матері [PERSON], яка за життя була членом обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив № 387», статут якого був зареєстрований 26.03.1985 року На підставі довідки ЖБК б/н та довідки № 112 від 22.10.1913 р. судом в цій справі встановлено, що вартість квартири [ADDRESS] у повному обсязі сплачена [PERSON] пайовим внеском до ОК «Житлово - будівельний кооператив №387» у 1991 році. Судом також було встановлено, що померла [PERSON] за життя не отримала свідоцтво про право власності на квартиру, зазначену вище, та станом на дату розгляду справи судом право померлої на дане нерухоме майно ніким оспорюється, утім, позивач, як єдиний спадкоємець першої черги позбавлений можливості оформити спадкові права на це нерухоме майно (постанова державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 16.10.2013 р.), оскільки не було надано нотаріусу правовстановлювального документа на дане нерухоме майно. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до положень ст. 15 Закону України "Про власність", який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває права власності на це майно. Пунктами 5-1 постанови Пленуму Верховного суду України N 9 від 18.09.87 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. У зв'язку із тим, що [PERSON] повністю сплатила пайовий внесок за квартиру, став її власником в силу закону, то дана кватира є частиною спадкової маси, право на яку відкрилось після її смерті. Про це ж саме йдеться і у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику справах про спадкування", відповідно до якої у разі смерті члена житлово-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Таке не суперечить приписам Закону України "Про кооперацію" стосовно права члена кооперативу на розпорядження майном за згодою кооперативу, оскільки така згода необхідна лише у разі, якщо член кооперативу не повністю вніс пайовий внесок. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Таким чином, для суду відсутні підстави для задоволення вимоги позову про встановлення факту належності [PERSON] квартири [ADDRESS]: пайовий внесок за квартиру був повністю виплачений [PERSON], остання набула право власності за зазначену квартиру та є її власником внаслідок приписів закону, про виникнення права власності свідчить сам факт повної оплати членом кооперативу вартості його квартири. Позивач є єдиними спадкоємцем померлої та у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини (відповідь державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 18.02.2014 р.), та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль, тому з метою поновлення порушених прав позивача для суду вбачаються підстави для задоволення позову у частині вимоги про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON], адже відсутність державної реєстрації цього права за [PERSON] не є перешкодою для спадкування цього виду майна. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: partial