Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

ПАТ КБ "Правекс Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитом в сумі 25467,85 доларів США. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 08.08.2008 року між АКБ "Правекс-Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір №6279-046/08Р (далі Договір) Відповідно до умов вказаного Договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 17569,0 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99% річних, на строк до 08.08.2015 року. Договором передбачено, що відповідач зобов'язувається погашати заборгованість по кредиту шляхом внесення коштів щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору. Відповідач отримав від позивача грошові кошти, але свої зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 13.05.2016 року становить 25467,85 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2016 року становить 644666,10 гривень, з них: заборгованість за кредитом 15597,0 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2016 року становить 394805,89 гривень, заборгованість за процентами 9870,85 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2016 року становить 249860,21 гривень. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 08.08.2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» і [PERSON] був укладений договір поруки №6279-046/08Р, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання [PERSON] умов основного зобов'язання в повному обсязі. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 25467,85 доларів США і судові витрати по справі. Відповідач [PERSON], подала до суду заперечення на позов, в яких зазначила, що не визнає позов, так як кредит був виданий для цільового використання - придбання автомобіля CHEVROLET AVEO SA69Y, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. При укладанні договору поруки як представником Банку так і [PERSON] їй був наданий для ознайомлення Договір застави транспортного засобу за №6279-046/08Р від 08.08.2008 року та було завірено про те, що саме транспортний засіб у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань буде звернуте до стягнення. Згідно п.3.1, 3.3 кредитного договору №6279-046/08Р основним засобом забезпечення виконання боржником зобов'язання за кредитним договором є предмет застави-транспортний засіб, на який потрібно звертати стягнення. Крім того позивачем не було її, як поручителя, повідомлено про неналежне виконання [PERSON] зобов'язання. При цьому з червня 2013 року вони разом з [PERSON] перестали проживати разом, а 18.12.2013 року шлюб між ними офіційно розірваний, на її утриманні залишилося двоє неповнолітніх дітей-інвалідів, які потребують постійного лікування. Де зараз перебуває [PERSON] їй невідомо, тому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом оголошення в газеті. Представник відповідача [PERSON] адвокат Штець В.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що [PERSON] не перебуває у шлюбі з [PERSON] з 2013 року, про його заборгованість по кредиту їй було невідомо і вказану заборгованість слід першочергово погашати шляхом звернення стягнення на предмет застави як передбачено кредитним договором. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.08.2008 року між АКБ "Правекс-Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір №6279-046/08Р (далі Договор) (а.с.7-14). Відповідно до п.1.1, п.1.2 умов вказаного Договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 17569,0 доларів США для оплати вартості автомобіля, що купується за Договором купівлі-продажу автомобіля №4876/8 від 01.08.2008 року, і для оплати страхових платежів згідно із договором страхування нерухомого майна, строком до 08.08.2015 року зі сплатою 13,99 відсотків річних. Пунктом 4.4 Договору передбачено, що відповідач зобов'язувається погашати заборгованість по кредиту шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 210,0 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, зазначеного п.1.2 даного Договору (п.4.5 Договору). Також у п.п.6.1.10 Договору зазначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пені у валюті кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 08.08.2008 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» і [PERSON] був укладений договір поруки №6279-046/08Р, відповідно до п.1.1 якого поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання [PERSON] умов основного зобов'язання в повному обсязі (а.с.20-21). Строк дії договору поруки до 08.08.2018 року. 08.08.2008 року між [PERSON] та АКБ «Правекс-Банк» був укладений договір застави, відповідно до п.1.1 якого заставодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед заставодержателем за кредитним договором №6279-046/08Р від 08.08.2008 р. та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом передає в заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно: автомобіль марки CHEVROLET модель AVEO SA69Y, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.76-78) [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконує, заборгованість за кредитом станом на 13.05.2016 року складає 25467,85 доларів США, з яких 15597,0 доларів США-заборгованість за кредитом, 9870,85 доларів США- заборгованість за відсотками, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості (а.с.28) Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, відповідно до умов договору. У відповідності до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Враховуючи, що позичальник заборгованість по кредиту не сплачує, а поручитель зобов'язувався нести солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON], строк дії поруки не припинився, що підтверджується відповідними документами, суд вважає вимоги позивача правомірними і такими, що підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що в першу чергу повинно бути звернуто стягнення на предмет застави, суд вважає необгрунтованими, так як у відповідності до п.3.1.2.1 Договору застави заставодержатель має право на свій розсуд звернути стягнення на предмет застави на підставі рішення суду. Тобто звернення стягнення на предмет застави є правом заставодержателя, а не його обов'язком, що також узгоджується з ч.1 ст. 589 ЦК України. Обов'язковість звернення стягнення в першу чергу на предмет застави кредитним договором не передбачена. Крім того в п.2.1.7 Договору застави зазначено, що заставодержатель має право отримати відшкодування з майна заставодавця, яке не виступає предметом застави за цим Договором. Стягнення судом вказаної заборгованості по кредиту та відсоткам в іноземній валюті - доларах США відповідає чинному законодавству. Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Сторони кредитного договору досягли згоди щодо валюти виконання грошового зобов'язання та виразили її в доларах США, та дана домовленість сторін, відповідно до ст.533, ст.1054 ЦК України, є істотною умовою кредитного договору. Верховний Суд України при розгляді справи №6-190цс15 від 16 вересня 2015 року прийшов до висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід також стягнути судові витрати по справі: суму судового збору 9669,99 гривень, яка сплачена позивачем при поданні позову до суду, що підтверджуються відповідною квитанцією (а.с.1), по 4835,0 грн. з кожного. Судові витрати за надання оголошення в газеті не підтверджені відповідним платіжним документом, а тому стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved