Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 33 253,29 грн., мотивуючи тим, що 31.01.2012 року сталася ДТП за участю транспортнихо засобів під керуванням гр. [PERSON] та гр. [PERSON] Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено застрахований у позивача транспортний засіб, який належить гр. [PERSON] Вартість матеріального збитку нанесеного належному гр. [PERSON] автомобілю становить 33 253,29 грн. Позивач виплатив страхувальнику 33 253 грн. 29 коп. страхового відшкодування. Постановою Івано-Франківського міського суду від 10.04.2012 року відповідача було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. В судові засідання представник позивача не з"явився, попередньо подав до суду клопотання, відповідно до якого просив розглядати справу без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не зявився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.43, 54-56, 62-64, 74-76). Аварійний комісар (Свідоцтво №137 від 02.04.1999 року експерт - атотоварознавець) [PERSON] в судове засідання не з"явився, попередньо надав суду письмове пояснення, відповідно до якого ним для ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" досліджено пошкодження автомобіля марки Фольксваген д.н.з. [NUMBER]. Згідно пошкоджених висновків при попередньому огляді т/з було виявлено пошкоджень на суму 28 973,87 грн. Так, при зверненні потерпілого до ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" було з"ясовано, що автомобіль був полагоджений неякісно. А тому, виникла необхідність провести додатковий огляд, внаслідок якого було дійсно виявлено інші пошкодження. При оформленні додаткого огляду ним було поінформовано ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" про те, що прийнято рішення про нарахування додаткової суми на ремонт автомобіля, оскільки, при діагностиці ходової виявлено пошкодження, які неможливо було виявити при візуальному огляді (а.с. 77). З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 16.09.2011 року в м. Тисмениця відбулась ДТП за участю автомобіля марки Фольксваген д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр.[PERSON] та автомобіля марки Пежо д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] Згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 10.04.2012 року гр. [PERSON] було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб марки Фольксваген д.н.з. [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] (а.с. 4) та застраховано у позивача згідно з умовами Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0000143 від 21.01.2012 року (а.с. 3). Згідно звіту № 14/12 про оцінку вартості матеріального збитку від 14.12.2012 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку т/з марки Фольксваген д.н.з. [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу внаслідок ДТП становить 28 973 грн. 87 коп. (а.с. 7-14). 27.02.2012 року керівником Напрямку Департаменту врегулювання збитків ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" затверджено Страховий Акт №00083556 відповідно до якого на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як страховий випадок. Згідно Акту та умовами договору страхування №245002/4098/0000143 виплата страхового відшкодування Страхувальнику підлягає сума 28 973 грн. 87 коп. (а.с.17). 29.02.2012 року на підставі договору та страхового Акту ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" виплатило належне страхове відшкодування в розмірі 28 973 грн. 87 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 006746 (а.с.18). Згідно рахунку ТзОВ "Алекс-ІФ" №ФІФС014113 від 02.02.2012 року [PERSON] оплатив за виконані ремонтні роботи т/з марки Фольксваген д.н.з. [NUMBER] 33 935,10 грн. (а.с.19). А тому, аварійним комісаром [PERSON] було проведено додатковий огляд автомобіля на підставі якого складено звіт № 15/2/12 про оцінку вартості матеріального збитку від 28.03.2012 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку т/з марки Фольксваген д.н.з. [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу внаслідок ДТП становить 34 032 грн. 157 коп. (а.с. 21-28). На відшкодування матеріального збитку позивачем було додатково виплачено страхове відшкодування в розмірі 4 279,42 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 012941 від 17.04.2012 року. (а.с. 30). Отже, позивач виконав свої зобов"язання перед страхувальником. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, таке ж право визначено положеннями чинного законодавства окремо для страхових компаній (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування»), згідно з якими, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов"язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191, ч.1 ст. 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, ч. 1 та 4 ст. 61, ч.1 ст. 197 ЦПК України,

Outcome: approved