Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

04.05.2017 року до суду надійшла позовна заява від органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації, в інтересах малолітньої [PERSON], до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Березівської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав , стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження частини житла. Ухвалою суду від 05.05.2017 року відкрито провадження по справі. Представник органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації у судовому засіданні 06.06.2017 року позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підтримала та пояснила, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] Відповідач свої обов'язки по вихованню та розвитку дитини не виконує, на даний час дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Березівської РДА як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах, та влаштована до притулку для дітей служби у справах дітей Березівської РДА по теперішній час. До моменту влаштування [PERSON] до притулку для дітей, вона неодноразово вилучався до дитячого відділення КЗ «Березівська центральна районна лікарня», у зв'язку з антисанітарними умовами проживання, відсутністю продуктів харчування, одягу, належних умов для фізичного та психічного розвитку дитини, постійним вживанням її матір'ю алкогольних напоїв. Зазначила, що орган опіки та піклування Березівської РДА раніше звертався з позовом до суду щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, але мати пройшла курс лікування від вживання алкоголю, змінила ставлення до виховання дитини, у зв'язку з чим позов було залишено без розгляду. Позивач вказала, що на даний час [PERSON] характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, житлово-побутові умови проживання незадовільні, у кімнатах брудно, рішенням комісії з питань захисту прав дітей відповідачу було надано місячний строк для наведення ладу у будинку та забезпечення для дитини необхідних умов проживання, але після спливу встановленого строку умови проживання дитини не змінилися. Повторним рішенням комісії з питань захисту прав дітей визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав. Позивач зазначила, що з відповідачем неодноразово проводились профілактичні бесіди, з метою змінення ставлення до виховання дитини, але жодного результату це не дало. [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків Представник позивача вказала, що малолітня [PERSON], [INFO] р.н залишилась без батьківського піклування, але через відсутність встановленого соціально-правового статусу, над нею неможливо встановити опіку та призначити всі державні пільги як дитині, позбавленої батьківського піклування. У зв'язку з вищевказаним позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти у розмірі 650.00 грн. щомісячно на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину для дітей відповідного віку. Також просили накласти заборону на відчуження 13/100 житлової квартири [ADDRESS], яка на праві приватної власності належить [PERSON], [INFO], до досягнення її дитиною [PERSON], [INFO] повноліття. У судовому засіданні 06.06.2017 року представник органу опіки та піклування Березівської РДА позов підтримала та просила її задовольнити з підстав визначених у ній. Відповідач [PERSON] у судові засідання 23.05.2017 року та 06.06.2017 року не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.43,55). Разом з тим, 25.05.2017 року надіслала до суду заяву в якій зазначила, що погоджується з позовом у повному обсязі, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, з'являтися у судове засідання не бажає (а.с.50). Представник третьої особи - ради опіки та піклування Березівської міської ради у судовому засіданні 06.06.2017 року, з позовом погодились, зазначила, що дитина неодноразово вилучались з сім'ї [PERSON], житлово-побутові умови у будинку - незадовільні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку відповідача викладену у заяві від 25.05.2017 року., врахувавши думку представника третьої особи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 19 Конвенції про права дитини, держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 16.05.2014 року (а.с.11). Розпорядженням Березівської РДА від 10.12.2015 року малолітня [PERSON] тимчасово вилучалась до дитячого відділення КЗ «Березівська центральна районна лікарня» (а.с.13). Розпорядженням Березівської РДА від 27.03.2017 року надано дозвіл на вилучення з сім'ї [PERSON] малолітньої [PERSON] та тимчасово влаштовано дитину до притулку для дітей служби у справах дітей (а.с.14). Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дітей Березівської РДА від 23.06.2016 року (а.с.7), та згідно висновку опікунської ради Березівської міської ради від 11.12.2015 року (а.с.8) - визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Судом також встановлено, що згідно листа Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 10.11.2016 року зазначено, що [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 та ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.29). Відповідно до листа Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 12.04.2017 року зазначено, що [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП (а.с.30). Відповідно до листа Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 06.06.2017 року зазначено, що [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності двічі за ч.2 ст. 184 КУпАП (а.с.58). Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 04.04.2017 року, 27.03.2017 року, 04.10.2016 року, 30.05.2016 року, 10.12.2015 року, 09.12.2015 року, складеними депутатами Березівської міської ради та спеціалістами служби у справах дітей Березівської РДА, за адресою: [ADDRESS]., в родині не створені умови для виховання та догляду дитини, в будинку антисанітарні умови проживання, відсутні продукти харчування, мати перебуває у стані алкогольного сп'яніння (а.с.17-24). Відповідно до довідки виданої Березівською міською радою [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має відповідний склад сім'ї (а.с. 28). Згідно технічного паспорту та згідно рішення виконавчого комітету Березівсьої міської ради - [PERSON] належить 13/100 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.33-37). Згідно характеристики на [PERSON], складеною депутатом міської ради від 09.09.2016 року (а.с.15) та від 04.04.2017 року (а.с.16) вбачається, що відповідач характеризується з негативної сторони, вихованням дитини не займається, зловживає спиртними напоями. З [PERSON] проводились бесіди профілактичного характеру та попереджено про виконання батьківських обов'язків, що підтверджується протоколами бесід (а.с.25-27). Відповідно до довідки №194 від 25.05.2017 року виданої Березівською ЦРЛ [PERSON] перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (а.с.57). З витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 25.12.2015 року вбачається, що відомості про батька малолітньої [PERSON] внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.12). У відповідності з частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - СК України) «Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток». Згідно довідки притулку для дітей служби у справах дітей від 28.03.2017 року (а.с.32) за весь час перебування дитини у будинку дитини, мати не намагається покращити умови проживання для малолітньої, продовжує вживати спиртні напої, вести аморальний спосіб життя, у зв'язку з чим директор притулку клопоче розглянути питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування своєї дитини, не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з нею та прийманні участі в її вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дочки батьківські обов'язки, покладені на нею законом. Відповідно до частини другої статті 157 СК України передбачено: «Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні». Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері та батька, на думку суду, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері та батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Як свідчать положення частини 4 статті 155 СК України: «Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом». Відповідно до статті 164 СК України встановлено: «Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема,… ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини». Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Виходячи зі статті 18 Конвенції з прав дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В даному випадку, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, якя ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина друга статті 166 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, позбавлена батьківського піклування не звільняється від обов'язку їх утримання. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Оскільки судом позбавлено батьківських прав відносно відповідача, а тому підлягає задоволенню і вимога щодо стягнення з останньої аліментів на утримання дитини. Частиною першою статті 191 СК України передбачено: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову». Відповідно до ст.32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", ст.17,25 Закону України "Про охорону дитинства" суд у разі позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. За таких підстав також підлягає задоволенню вимога щодо накладення заборони на відчуження 13/100 частки житлової квартири [ADDRESS], яка на праві приватної власності належить [PERSON], [INFO], до досягнення її дитиною [PERSON], [INFO] повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу статті 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід Державної судової адміністрації України з відповідача.

Outcome: approved