Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суму заборгованості за кредитним договором № R53113494725В від 3 грудня 2013 року в розмірі 5544,06 гривень, посилаючись на такі обставини. Між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № R53113494725В від 3 грудня 2013 року, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5000,0 гривень, із сплатою 7,5 відсотків місячних та остаточним поверненням кредиту до 03 грудня 2016 року. Банк повністю та в строки виконав свої зобов'язання за кредитним договором, однак [PERSON] не виконав умови договору, не здійснював погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом. 7 листопада 2014 року між ПАТ "ВТБ Банк" та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв, у відповідності до умов якого, первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до відповідача, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення суми боргу. Відповідач у судове засідання не з'являлася неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та [PERSON] 03 грудня 2013 року укладено кредитний договір № R53113494725В. Згідно п.1 зазначеного кредитного договору банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5000,0 гривень, із сплатою 7,5 відсотків місячних та остаточним поверненням кредиту до 03 грудня 2016 року. Згідно з умовами кредитного договору № R53113494725В від 03 грудня 2013 року позичальник зобов'язується сплатити комісійну винагороду, повернути отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до умов кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством, зокрема у разі порушення позичальником зобов'язань, що випливають з умов кредитного договору, невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки, тощо, передбачених умовами договору, затримання позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Банк у повному обсязі виконав умови договору, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та на умовах, передбачених кредитним договором № R53113494725В від 03 грудня 2013 року. Втім, відповідачем не виконані умови зазначеного договору, тобто не здійснювалось часткове погашення кредиту та не сплачувались відсотки, у зв'язку із чим у відповідача перед позивачем виникла значна заборгованість. 7 листопада 2014 року між ПАТ "ВТБ Банк" та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв, у відповідності до умов якого, первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до відповідача, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачем, з огляду на що суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № R53113494725В від 03 грудня 2013 року. Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем станом на 07.11.2014 року, складає 5544,06 гривень, у тому числі: -Заборгованість за основною сумою боргу - 4620,74 гривень; -заборгованість по відсотках - 206,61 гривень; -комісії - 716,71 гривень; Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача судових витрат у сумі 243,60 гривень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved