Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернулась із заявою, яку в судовому засіданні повністю підтримала разом із представником. В ході розгляду справи, заявою від 5 вересня 2014 року (а.с.37), зменшила вимоги і просила суд поділити спільне майно подружжя, виділивши відповідачу автомобіль марки "CHERRY A15 AMULET" 2007 року випуску, реєстраційний номер "[NUMBER]", а позивачеві 1/2 його частину в грошовому еквіваленті, що складає 27 385 гривень. Заявлені вимоги, позивач та представник, підтверджували наданими суду і дослідженими в ході розгляду справи, доказами. Відповідач, разом із представником, вимог не визнав. Просив відмовити у його задоволенні. Заперечення обґрунтовувались наступним. Автомобіль був придбаний за позичені кошти, які на час розгляду справи лише частково повернуті, наголошувала сторона відповідача, тому підстав виділяти позивачеві половину вартості автомобіля не має. Разом з тим, продовжувалось запереченнями, не проведена у встановленому законом порядку товарознавча експертиза теперішньої вартості автомобіля, що виключає можливість визначити обсяг коштів, що слід виділяти позивачеві. Заслухав пояснення учасників розгляду, свідка, дослідив матеріали надані сторонами, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Шлюб між сторонами було укладено 28 липня 2001 року і розірвано 27 липня 2012 року (а.с.7). У сторін є спільна дитина [INFO] (а.с.6). За інформацією ДАІ власником спірного автомобіля, станом на 14 березня 2014 року, є позивач (а.с.11). Інших документальних підтверджень зміни власника автомобіля, суду надано не було. За показаннями свідка, підтвердженими оригіналами письмових розписок в судовому засіданні, 1 серпня 2007 року свідок [PERSON] позичив відповідачеві грошові кошти в сумі 10500 доларів США для придбання спірного автомобіля. Станом на день розлучення сторін свідкові було повернуто грошових коштів в сумі 3300 доларів США (800$ вересень 2009 року, 500$ лютий 2010 року, 600$ серпень 2010 року, 900$ липень 2011 року, 300$ січень 2012 року та 200$ липень 2012 року), що становить за офіційним курсом НБУ до гривні на 1 число кожного місяця повернення коштів становить 26 296,60 гривень (7,989 на 1 вересня 2009 року, 7,999 на 1 лютого 2010 року, 7,8932 на 1 серпня 2010 року, 7,9717 на 1 липня 2011 року, 7,9898 на 1 січня 2010 року та 7,9925 на 1 липня 2012 року). Судом до уваги приймалось перше число кожного місяця, як розрахункова дата повернення котів, адже розписка не має точних дат повернення коштів, а містить лише місяць і сторони точних дат не наголошували. Спірний автомобіль був придбаний 8 серпня 2007 року в автосалоні за 54 770 гривень (а.с.30-34). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1 ст. 60 СК України). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України). Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України). Проаналізував встановлені фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані дані правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено та не спростовано факт придбання сторонами автомобіля хоча і в шлюбі, однак за позичені кошти. Борг повернутий не був. Автомобіль належить відповідачеві, за документами дослідженими судом і він погоджувався його надати в розпорядження експерта за першою вимогою. Позивач не заперечувала факт отримання коштів в зазначеному розмірі в борг у свідка на придбання автомобіля. Відповідач не заперечував того факту, що борг за автомобіль віддавався спільними коштами подружжя. Не спростованим належними та допустимими доказами є і факт наявності боргу на час розгляду справи. За таких обставин та приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 65 СК України, які в свою чергу продубльовані в другому реченні п. 24 ППВС України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд вважає, автомобіль може бути виділений відповідачеві із компенсацією позивачеві 1/2 частини грошових коштів виплачених за час шлюбу. Дане рішення, на переконання суду, враховуючи заявлені позовні вимоги, буде справедливим та правильним вирішенням даного спору. Таким чином, сума коштів, що підлягає до сплати позивачеві відповідачем становить 13 148,30 гривень враховуючи курс долара США до гривні на час повернення відповідних сум коштів. Одночасно, суд вважає за необхідним зазначити, що заявлена сума позивачем вочевидь не відповідає дійсності адже позивачем приймалось до уваги вартість автомобіля на час його придбання (54 770 - 1/2 частина 27 385 гривень) та не було враховано теперішній та більш як семирічний стан автомобіля. Вирішуючи питання про судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені витрати в розмірі 243,60 гривень - тобто пропорційно до задоволеної частини вимог, що в свою чергу регламентовано положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial