Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Оленівська сільська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості та зобов'язання [PERSON] повернути земельну ділянку, мотивуючи позовні вимоги тим, що між Оленівською сільською радою та відповідачем 28.12.2004 року року був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, зареєстрований в Чорноморському відділенні Кримської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах України 24.02.2006 року. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,9876 га. Відповідно до вказаного договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове оплатне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування торговельно-сервісного комплексу, цільове призначення зхемельної ділянки - комерційне призначення. Відповідач порушив як договірні зобов'язання, так і зобов'язання, визначені законом. Відносно [PERSON] припинена державна реєстрація як СПД. Згідно листів ДПІ в Чорноморському районі платежі за землекористування не сплачувались з 23.02.2011 року. Згідно акту Державної сільськогосподарської інспекції в АРК від 11.09.2012 року земельна ділянка за цільовим призначенням не використовується. Відповідачем не виконаний п. 19 договору оренди землі. Також відповідач всупереч п. 33, 34 договору не здійснив страхування об'єкту оренди. Сума заборгованості по сплаті орендної плати складає 262509,50 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити 3% річних від суми простроченого зобов'язання, що складає 6028,82 грн. Згідно п. 14 договору орендатор зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу по сплаті орендної плати за кожен день прострочення. Відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 7335,06 грн., заборгованість по сплаті орендної плати з урахуванням пені та 3% річних складає 275873,38 грн.. Внаслідок несвоєчасного внесення змін до договору в частині збільшення орендної плати до трьохкратного розміру земельного податку, сільською радою було недоотримане фінансових ресурсів за період з 01.07.2008 року по 01.07.2010 року на суму 72742,67 грн. Строк дії договору сплинув 24.02.2011 року. У разі відсутності заперечень від сторін договір вважається продовженим на тих же умовах та на той же строк. Заперечень щодо продовження договору або клопотання про розірвання договору від відповідача не надходило, Оленівська сільська рада також не повідомляла [PERSON] про припинення договірних правовідносин. Таким чином, договір був автоматично продовжений на той же строк та на тих же умовах з моменту набуття сили додаткових угод за даним договором. Між Оленівською сільською радою та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору оренди, згідно якої договір був продовжений до 2060 року та встановлений новий розмір орендної плати. Позивач просить розірвати Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2004 року, стягнути з відповідача 275873,38 грн. заборгованість по орендній платі з урахуванням пені та 3% річних, стягнути недоотримані фінансові ресурси за період з 01.07.2008 року по 01.07.2010 року у розмірі 72742,67 грн. та зобов'язати відповідача повернути сільській раді орендовану земельну ділянку шляхом підписання акту прийому-передачі земельної ділянки та стягнути з відповідача судові витрати. В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги, просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині розірвання Договіру оренди земельної ділянки від 28.12.2004 року, стягнення з відповідача 275873,38 грн. заборгованості по орендній платі з урахуванням пені та 3% річних, стягнення недоотриманих фінансових ресурсів за період з 01.07.2008 року по 01.07.2010 року у розмірі 72742,67 грн. Ухвалою від 28.01.2014 року позовні вимоги в зазначеній частині залишені без розгляду. Представник Оленівської сільської ради у судовому засіданні позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача повернути сільській раді орендовану земельну ділянку шляхом підписання акту прийому-передачі земельної ділянки та стягнення з відповідача судових витрат підтримав, пояснив згідно до вищевикладеного. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення на позов, пояснив згідно наданих заперечень, просив в позові відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 13 Конституції України визначає, що земля є об'єктом права власності Українського народу та від його імені права власності здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування. Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Повноваження власника земель комунальної власності на території с. Оленівка Чорноморського району, окрім земель приватної форми власності, здійснює Оленівська сільська рада, яка є належним позивачем у справі. Відповідно до вимог ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язаний передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною 2 ст. 124 ЗК Ураїни, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї, сторони може бути посвідчений нотаріально. Статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» передбачається обов'язкова державна реєстрація договору оренди земельної ділянки, після здійснення якої договір оренди землі набирає чинності. За частинами 2, 3 ст. 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до її державної реєстрації забороняється. Як убачається з матеріалів справи, що між Оленівською сільською радою та відповідачем 28.12.2004 року року був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, зареєстрований в Чорноморському відділенні Кримської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах України 24.02.2006 року (а.с. 14-16). Таким чином строк дії договору відраховується з моменту йгго державної реєстрації, тобто з 24.02.2006 року. Земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,9876 га. Відповідно до вказаного договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове оплатне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування торговельно-сервісного комплексу, цільове призначення земельної ділянки - комерційне призначення. Після укладення договорів оренди землі в письмовій формі, зазначені договори були передані [PERSON] згідно акту прийому-передачі від 28.12.2004 року (а.с. 18). Згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 8 Договору оренди від 28.12.2004 року договір укладений на 5 років. Після закінчення терміну договору орендар має переважне право поновлення його на новий термін. У цьому випадку орендар повинний не пізніше ніж за 30 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавцеві про намір продовжити договір. Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та п. 37 Договору оренди землі від 28.12.2004 року договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Крім того, згідно роз'яснень Держкомзему України № 8842/17/11-09 від 09.07.2009 року договір оренди землі поновлюється у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору та має намір в подальшому орендувати земельну ділянку, а продовжується у випадку, коли орендар звертається з клопотанням до орендодавця про намір в подальшому орендувати земельну ділянку до закінчення терміну дії договору. Продовження договору оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк має відбуватись шляхом укладання додаткової угоди до основного договору оренди землі до закінчення терміну дії договору. Поновлення договору оренди земельної ділянки має відбутися шляхом укладання нового договору оренди земельної ділянки. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.09.2012 року на момент проведення перевірки земельна ділянка, яка розташована по [ADDRESS] за цільовим призначенням не використовується, будь-яка діяльність на зазначеній ділянці не ведеться (а.с. 26-27). Строк дії договору оренди землі від 28.12.2004 року сплинув 23.02.2011 року. Рішенням Оленівської сільської ради 4 сесії 6 скликання від 01.03.2011 року був продовжений строк дії договору оренди землі від 28.12.2004 року, який був зареєстрований 24.02.2006 року, до 01.03.2060 року та було доручено голові сільської ради укласти додаткову угоду до договору оренди землі (а.с. 38). Проте, згідно п. 2.17 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, слід враховувати положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011 року). Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. У вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Разом з тим слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки. При цьому, якщо відповідні правовідносини виникли між сторонами до внесення змін Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (набрав чинності з 12.03.2011) до статті 33 Закону України "Про оренду землі", судам слід брати до уваги, що попередня редакція зазначеної статті Закону України "Про оренду землі" не передбачала автоматичного поновлення договорів оренди землі. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності пов'язувалася з наявністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Таким чином, враховуючи положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка діяла в момент закінчення строку дії договору від 28.12.2004 року, Оленівська сільська рада не мала права автоматично поновлювати договір оренди землі. Відповідач не надав суду доказів того, що він повідомляв письмово орендодавця про намір продовжити договір. Крім того, суд звертає увагу, що Додаткова угода до договору оренди землі, зареєстрована у виконкомі Оленівської сільської ради 14.04.2011 року за № 94, не пройшла державну реєстрацію, а тому вона за своєю правовою природою фактично є нікчемною та не створює юридичних наслідків щодо виконання передбачених такими договорами його умов. Згідно п. 21 Договору оренди землі від 28.12.2004 року та ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Оскільки відсутні правові підстави для зайняття [PERSON] спірної земельної ділянки, земельна ділянка повинна бути повернута орендодавцю - Оленівській сільській раді. Виходячи з вищенаведених фактичних обставин та норм матеріального права, суд приходить до переконання в тому, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, доведені у визначеному законом порядку, не спростовані відповідачем належними, переконливими та допустимими доказами, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач користується земельною ділянкою без відповідних правових підстав, тому позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню, у розмірі 114,70 грн., оскільки позивач відмовився від позовних вимог матеріального характеру.

Outcome: partial