Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

10.04.2019 [PERSON] ( далі- позивачка, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ) на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2027 гривень щомісячно, додаткові витрати в розмірі 1625 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та одноразово 565, 68 євро. В обґрунтування вимог посилається на те, що вона з відповідачем в період 1997-2012 роки проживали однією сім"єю. Від сумісного проживання мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання обов"язків з матеріального утримання дитини, хоча їй відомо, що відповідач працевлаштований, інших дітей на утриманні не має. Додатково повідомила, що її син відвідує Школу лідерства для підлітків, Лінгвістичну школу та фітнес клуб, на що вона щомісяця витрачає 2250, 00 гривень, тому просить стягнути додаткові витрати на дитину. Крім того, зазначила, що для загального розвитку дитини, вона має намір вивезти сина на відпочинок, тому просить стягнути з відповідача вартість путівок в розмірі 565, 68 євро. Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 04.02.2020 позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2027, 00 гривень щомісячно, додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1625, 00, починаючи з 10.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.04.2021 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення у справі № 640/7496/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат - задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2020 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат - скасувано. Цивільну справу призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивачки- [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в які збільшила вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини щомісячно у розмірі 3000 грн., та зменшила вимоги в частині стягнення додаткових витрат- у розмірі одноразової суми 13 500 грн. Прохала розглянути справу без її участі та за відсутністю позивачки. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про визнання позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 3000,00 грн. щомісячно та додаткових витрат у розмірі 13 500 грн. Прохав розглянути справу за його відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, в дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові заяви по суті справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як було встановлено в судовому засіданні сторонт від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утримані. Зазначений факт підтверджується письмовими доказами: свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15.12.2012; довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб ( про склад сім`ї); витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №6313-1590304-2018. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з наявності у нього хронічних захворювань, з 2008 році перебуває під наглядом фахівців КНП «Міська дитяча поліклініка №23». Відповідно до даних, які містяться в акті дослідження стану здоров`я КНП «Міська дитяча поліклініка №23» від 01.03.2021 та виписки із медичної картки хворого, [PERSON] , [INFO] , рекомендовано лікарем регулярно займатися спортом, фізкультурою. У зв`язку з чим, позивачкою були понесені витрати на оздоровлення сина в період з 15.03.2019 по липень 2021 у розмірі 17500 грн. Крім того, неповнолітня дитина, в період з вересня 2019 по травень 2020 проходила в освітньому проекті Школа лідерства для підлітків, вартість якого склала у розмірі 13500 грн. В період з квітня 2019 по травень 2021, проходив курс навчання в Лінгвістичній школі «I LOVE ENGLISH», вартість якого - 26 000 грн. Факт понесених позивачкою додаткових витрат у вищезазначеному розмірі не оспорюється відповідачем та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема довідками та квитанціями. Відповідач є особою працездатного віку, отримує доходи, на даний час займає посаду менеджерам з продажу товару в ТОВ « ХОШІ ФУДЗ». Його дохід в період з 01.11.2020 по 28.02.2021 склав у розмірі 24 000,00 грн. Зазначений факт підтверджується довідкою про доходи № ХВХФ0000001, виданою 04.03.2021 ТОВ « ХОШІ ФУДЗ». Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усі діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частини 2 ст. 182 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той з батьків? з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, їх хворобою, каліцтвом тощо). ( ст.185 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визначаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачкою позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved