Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Верхньорогачицької районної державної звернувся до суду із вищезазначеним позовом, яким просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Стягнути з громадянки [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , уродженки міста Дніпропетровськ, незаміжньої, непрацюючої, на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дитиною, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на день стягнення, до повноліття дитини, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду. Судові витрати по справі стягнути з відповідача. Ухвалою від 24.09.2020 року відкрито провадження у цивільному провадженні за вищезазначеним позовом, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.11.2020 року, яке в подальшому відкладено до 23.11.2020 року. Ухвалою від 23.11.2020 року за наслідками проведеного підготовчого засідання, постановлено закрити підготовче провадження у даній цивільній справі, та призначено до розгляду по суті на 24.12.2020 року. В судовому засідання представник позивача [PERSON] в обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (реєстрація народження проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України), по відношенню до якого вона систематично не виконує батьківські обов`язки. В зв`язку з цим малолітній [PERSON] з 22.02.2017 року перебуває на обліку служби у справах дітей Верхньорогачицької районної державної адміністрації як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах, а родина [PERSON] з 27.12.2016 року - на обліку районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як сім`я, що опинилися в складних життєвих обставинах. Працівниками служби у справах дітей, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, спільно з представниками місцевого відділення поліції систематично здійснювалися візити у дану сім`ю, про що складалися відповідні акти. Під час неодноразових обстежень умов проживання у будинку родини було встановлено факт зліcного невиконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до свого сина [PERSON] .. Їй постійно надавалися конкретні рекомендації щодо належного виконання батьківських обов`язків, щодо забезпечення дитини належними умовами проживання, щодо необхідності своєчасного лікування дитини, відвідування дитиною дитячого садка, протягом 2020 року виписано 2 попередження про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Працівниками районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді під час обстежень з громадянкою проводилися консультації та інформаційно-роз`яснювальні бесіди щодо ведення здорового способу життя, щодо впливу алкоголю на здоров`я людини, щодо приведення до санітарно-гігієнічних норм умов проживання будинку, щодо позитивної поведінки в колективі, щодо відповідального батьківства, щодо шкідливості тютюнопаління, щодо дотримання особистої гігієни, стосовно виконання обов`язків щодо утримання та виховання сина, відповідальності за його життя та здоров`я, про обов`язки в сім`ї. Але незважаючи на роботу, що проводилася з сім`єю, [PERSON] не змінила свого ставлення до виховання малолітньої дитини та не дотримується рекомендацій, що їй надаються. Малолітній [PERSON] зарахований до Самійлівського дитячого садка «Колосок» з 21 вересня 2018 року, проте дитячий садок на даний час не відвідує. Мати не цікавиться вихованням сина, зловживає спиртними напоями. [PERSON] замкнений в собі, практично не спілкується з дітьми, не приймає участі у святах, так як у день свята мати не приводить дитину в садочок. Є велика кількість пропусків дитиною дитячого садка без повідомлення про причини відсутності. На даний час дитина не відвідує заклад, так як мати написала заяву, що хлопчик не буде відвідувати дитячий садок у зв`язку з сімейними обставинами. Існує заборгованість за харчування дитини у закладі у сумі 549,70 грн за 6 місяців. За час проживання на території сільської ради, [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторонни. Родина [PERSON] перебуває на контролі ради опіки та піклування Самійлівської сільської ради з 2018 року. За цей період комісія ради опіки та піклування Самійлівської сільської ради неодноразово проводила обстеження умов проживання за адресою фактичного проживання родини та була свідками негативної поведінки [PERSON] та її співмешканця [PERSON] . [PERSON] впродовж 2019-2020 року притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме: ч.1 ст. 175-1 КУпАП «Куріння тютюнових виробів у заборонених місцях», ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб», ч.1 ст 178 КУпАП «Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді», та ч.1 ст.184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків що виховання дітей». Громадянка [PERSON] не працює, має тимчасові заробітки. На обліку як безробітна у Верхньорогачицькій районній філії Херсонського обласного центру зайнятості не перебуває, не зверталась щодо пошуку роботи. Перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації як отримувач державної соціальної допомоги на дитину одиноким матерям, отримує щомісячну допомогу на дитину. Допомогу громадянка використовує не за призначенням. 14.08.2020 року, 07.09.2020 року на підставі повідомлення Самійлівської сільської ради службою у справах дітей спільно з працівниками поліції, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, медичним працівником було здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] та виявлено факт неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього [PERSON] . Також встановлено, що дитина має захворювання вже деякий час, проте мати не зверталася за медичною допомогою. Відповідно висновку рівня безпеки дитини було виявлено рівень «дуже небезпечно», негайно відібрано дитину від матері та 08.09.2020 року влаштовано до КНП «Верхньорогачицька центральна районна лікарня» Верхньорогачицької районної ради Херсонської області для медичного огляду. Відповідно до інформації сімейного лікаря, дитина на даний час потребує стаціонарного лікування та перебуває у лікарні . Органом опіки та піклування Верхньорогачицької районної державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Верхньорогачицької районної державної адміністрації Грушецька Л.В.підтримала позов та не заперечила проти його задоволення. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Мінкін Олександр Васильович в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, а саме: після пред`явлення позову, усвідомлюючи правові наслідки [PERSON] , повністю переосмислила своє ставлення до [PERSON] та змінила і організувала побут в кращу сторону. [PERSON] схиляв до такого способу життя співмешканець [PERSON] , який є раніше засуджений та саме під його впливом вона інколи вживала алкогольні напої, а тому вона переїздила у місто Херсон та наразі проживає окремо від нього і не має наміру повертатися у с. Павлівка, оскільки у місті більше шансів реалізувати себе. [PERSON] має намір проживати у місті Херсоні, в першу чергу в інтересах дитини, оскільки місто має більше дитячих садків, шкіл, різних гуртків, спортивних залів, комплексів, розважальних центрів де дитина може розвиватися. Місто має більшу кількість лікарень та кращу медицину. Наразі [PERSON] проживає у [ADDRESS] у придатному для проживання малолітньої дитини будинку. [PERSON] влаштувалася на роботу у товариство з обмеженою відповідальністю «Лінкіс» на посаду маляра, а отже має регулярні доходи, які вона витрачатиме на [PERSON] .. Згідно характеристики ТОВ «Лінкіс», [PERSON] правил внутрішнього розпорядку не порушувала, проявила себе як сумлінний працівник та у нетверезому стані на роботі не з`являлася. [PERSON] не вживає алкогольних напоїв, веде нормальний спосіб життя. Також [PERSON] доповнила, що вона станом на день розгляду справи продовжує працювати в ТОВ «Лінкіс», регулярно отримує заробітну плату в розмірі близько 8000 грн., які планує витрачати на свого маленького сина. Вона регулярно відвідує [PERSON] в закладі охорони здоров`я, піклується про нього, приносить гостинці. Бажає в подальшому в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] . Просять суд ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є головою квартального комітету № 24 Комсомольського району міста Херсон та являється сусідкою [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , в найманому житлі. В будинку створені належні умови для проживання з малолітньою дитиною. [PERSON] працює в ТОВ «Лінкіс», отримує достойну заробітну плату. Свідок також пояснила, що відповідач веде нормальний спосіб життя, не вживає алкогольні напої. Як їй відомо, вона регулярно навідує свого маленького сина. Виявляє бажання піклуватися про нього та планує в подальшому виконувати свої батьківські обов`язки належним чином. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Відповідно до ст. 164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дніпропетровська, громадянка України, незаміжня, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 12), має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11). Згідно актів обстеження та інформації центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с. 13,14,15,16,17,18) малолітній [PERSON] з 22.02.2017 року перебуває на обліку служби у справах дітей Верхньорогачицької районної державної адміністрації як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах, а родина [PERSON] з 27.12.2016 року - на обліку районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як сім`я, що опинилися в складних життєвих обставинах. Працівниками служби у справах дітей, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, спільно з представниками місцевого відділення поліції систематично здійснювалися візити у дану сім`ю, про що складалися відповідні акти. Під час обстежень умов проживання у будинку родини було виявлено незадовільні санітарно-гігієнічні умови, відсутність окремого спального місця для дитини, відсутність умов для повноцінного розвитку, навчання та проживання хлопчика. Кімнати потребували часткового ремонту, постійного провітрювання, так як спостерігався різкий затхлий неприємний запах, в тому числі сигаретного диму. Лише на початку 2020 року, після численних бесід та рекомендацій служби у справах дітей, соціального працівника, мати забезпечила дитину окремим спальним місцем, але у спільній з батьками кімнаті. Проте постільна білизна у дитини була брудна, іграшок майже не було, дитяча література та речі для дитячої творчості відсутні, одяг брудний, не за розміром. У кімнаті були недопалки, освітлення погане. [PERSON] постійно надавалися конкретні рекомендації щодо належного виконання батьківських обов`язків, щодо забезпечення дитини належними умовами проживання, щодо необхідності своєчасного лікування дитини, відвідування дитиною дитячого садка, протягом 2020 року виписано 2 попередження про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Працівниками районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді під час обстежень з громадянкою проводилися консультації та інформаційно-роз`яснювальні бесіди щодо ведення здорового способу життя, щодо впливу алкоголю на здоров`я людини, щодо приведення до санітарно-гігієнічних норм умов проживання будинку, щодо позитивної поведінки в колективі, щодо відповідального батьківства, щодо шкідливості тютюнопаління, щодо дотримання особистої гігієни, стосовно виконання обов`язків щодо утримання та виховання сина, відповідальності за його життя та здоров`я, про обов`язки в сім`ї. Згідно інформації, довідки та характеристики навчального закладу Самійлівського дитячого садка «Колосок» (а.с. 28, 29,30) малолітній [PERSON] зарахований до Самійлівського дитячого садка «Колосок» з 21 вересня 2018 року, проте дитячий садок на даний час не відвідує. Відповідно до інформації та характеристики на малолітню дитину, наданих дирекцією дитячого садка «Колосок», мати не цікавиться вихованням сина, зловживає спиртними напоями. [PERSON] замкнений в собі, практично не спілкується з дітьми, не приймає участі у святах, так як у день свята мати не приводить дитину в садочок. Є велика кількість пропусків дитиною дитячого садка без повідомлення про причини відсутності. На даний час дитина не відвідує заклад, так як мати написала заяву, що хлопчик не буде відвідувати дитячий садок у зв`язку з сімейними обставинами. Існує заборгованість за харчування дитини у закладі у сумі 549,70 грн за 6 місяців. Згідно побутової характеристики на громадянку [PERSON] , виданої Самійлівською сільською радою Верхньорогачицького району (а.с. 22), за час проживання на території сільської ради, [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, разом із співмешканцем зловживають спиртними напоями, не приділяють жодної уваги у вихованні сина. В будинку не створені умови для проживання. Малолітня дитина [PERSON] недоглянутий, гігієна відсутня, на контакт дитина не йде, постійно налякана, тривожна. Мати безвідповідальна, вихованням сина не займається, дитина перебуває в жахливому стані та потребує медичного втручання. Відповідно до інформаційної довідки Самійлівської сільської ради (а.с. 23), родина [PERSON] перебуває на контролі ради опіки та піклування Самійлівської сільської ради з 2018 року. За цей період комісія ради опіки та піклування Самійлівської сільської ради неодноразово проводила обстеження умов проживання за адресою фактичного проживання родини та була свідками негативної поведінки [PERSON] та її співмешканця [PERSON] , громадяни мали ознаки алкогольного сп`яніння, поводили себе агресивно, будинок знаходився в антисанітарному стані, для проживання дитини не було створено умов, громадянка на зауваження та рекомендації комісії не реагувала.. Згідно інформаціїВерхньорогачицького ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області (а.с. 20) [PERSON] впродовж 2019-2020 року притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме: ч.1 ст. 175-1 КУпАП «Куріння тютюнових виробів у заборонених місцях», ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб», ч.1 ст 178 КУпАП «Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п&apos;яному вигляді», та ч.1 ст.184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків що виховання дітей» . Згідно довідок (а.с. 19, 21) [PERSON] не працює, має тимчасові заробітки. На обліку як безробітна у Верхньорогачицькій районній філії Херсонського обласного центру зайнятості не перебуває, не зверталась щодо пошуку роботи. Перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації як отримувач державної соціальної допомоги на дитину одиноким матерям, отримує щомісячну допомогу на дитину. 14.08.2020 року, на підставі повідомлення Самійлівської сільської ради (а.с. 24, 17) службою у справах дітей спільно з працівниками поліції, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, медичним працівником було здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] та виявлено факт неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього [PERSON] . У будинку було брудно, безлад, різкий, неприємний запах, у кімнатах були присутні недопалки та пляшки з-під алкоголю. [PERSON] . Згідно повідомлення Самійлівської сільської ради [PERSON] з 13.08.2020 року було помічено з ознаками алкогольного сп`яніння, вона блукала по селу у пошуках спиртних напоїв. Малолітня дитина під час обстеження перебувала зі співмешканцем матері [PERSON] , 1970 року народження. Хлопець був голодний, наляканий, брудний, вдягнутий не по сезону у теплу куртку, мав ознаки захворювання. За результатами оцінювання рівня безпеки дитини [PERSON] було встановлено, що дитина має висипи на тілі невідомого походження, потребує медичного огляду. Виявилося, що дитина має захворювання вже деякий час, проте мати не зверталася за медичною допомогою. Тому хлопця було терміново направлено на обстеження до Верхньорогачицької ЦРЛ для встановлення діагнозу. Відповідно до інформації сімейного лікаря, при прибутті у лікарню, хлопчик мав занедбаний вигляд, обличчя та одяг брудні, на шкірі кінцівок та живота був дрібний висип. Хлопчик був оглянутий дерматологом, йому встановили діагноз, призначили лікування, стаціонарного лікування дитина не потребувала. Після обстеження та роз`яснювальної бесіди з матір`ю, дитину повернули в родину Мати чи інші особи не зверталися за допомогою до лікарні, на повторний огляд дитину не приводили, від повного медичного огляду відмовились, щеплення дитині за віком не проводилися (інформація лікаря додається - додаток № 14). Службою у справах дітей було направлено подання до поліції про притягнення громадянку [PERSON] до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. 07.09.2020 року до служби у справах дітей знову надійшло повідомлення Самійлівської сільської ради (а.с. 25), про неналежне виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] . Згідно повідомлення, були присутні ознаки загрози здоров`ю дитини [PERSON] , мати в присутності дитини поводила себе аморально, не годувала дитину на протязі дня, залишила дитину без стороннього нагляду. Комісією у складі працівників служби у справах дітей, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Верхньорогачицького ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області, фельдшера Павлівського ФАП, голови Самійлівської сільської ради, було здійснено виїзд за місцем проживання родини, складено акт оцінки рівня безпеки дитини, медичний працівник, який був у складі комісії, виявив ознаки захворювання у дитини, які потребували детального медичного обстеження. Також було виявлено, в тому числі під час бесіди з дитиною, що дитина має поведінкові ознаки жорстокого поводження (реакція дитини у вигляді страху, тривоги під час контакту з дорослим), ознаки погіршення стану здоров`я (висипи на тілі невідомого походження, слабкість), ознаки недогляду та занедбаності, ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням, одягом, доглядом відповідно віку (дитина була дуже брудна та голодна, готові страви в будинку були відсутні), помешкання перебувало в антисанітарному стані. У будинку перебував співмешканець матері [PERSON] , який поводився агресивно. Відповідно до розпорядження голови РДА від 08.09.2020 року № 252 (а.с. 31) зроблено висновок про рівень безпеки дитини та виявлено рівень «дуже небезпечно», вирішено негайно відібрати дитину від матері та 08.09.2020 року [PERSON] влаштовано до КНП «Верхньорогачицька центральна районна лікарня» Верхньорогачицької районної ради Херсонської області для медичного огляду. Відповідно до інформації сімейного лікаря, дитина на даний час потребує стаціонарного лікування та перебуває у лікарні (а.с. 26,27). Органом опіки та піклування Верхньорогачицької районної державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 32-33). З пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні судом встановлено, що вона визнає, що допускала випадки невиконання нею батьківських обов`язків по відношенню до її малолітнього сина, але після звернення позивача до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав повністю переоцінила свою поведінку, зробила для себе належні висновки. Вона покинула свого співмешканця, який схиляв її до аморального способу життя, переїхала на постійне проживання до міста Херсон, влаштувалася на роботу, винаймає придатне для проживання дитини житло, не була помічена у в стані алкогольного сп`яніння, бажає піклуватися про свою малолітню дитину та обіцяє не допускати в подальшому фактів невиконання батьківських обов`язків. Згідно копій договору оренди житлового приміщення від 01.10.2020 року, акту прийому передачі житлового приміщення до договору оренди житлового приміщення від 01.10.2020 року, акту обстеження умов проживання від 04.10.2020 року, фотографій житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] у кількості 14 одиниць (а.а.с. 51-53, 54, 55, 56-69) наразі [PERSON] проживає у [ADDRESS] у придатному для проживання малолітньої дитини будинку. Згідно копій витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та технічного паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , вказане житло належить на праві власності [PERSON] (а.а.с.70-71, 72-75). Згідно копії наказу на призначення № 2 від 05.10.2020року, довідки ТОВ «Лінкіс» за вих. № 49 від 08.10.2020 року та трудової книжки (а.с. 77, 78,79-80) [PERSON] влаштувалася на роботу у товариство з обмеженою відповідальністю «Лінкіс» на посаду маляра. Згідно характеристики ТОВ «Лінкіс» (а.с. 81), [PERSON] правил внутрішнього розпорядку не порушувала, проявила себе як сумлінний працівник та у нетверезому стані на роботі не з`являлася, не вживає алкогольних напоїв, веде нормальний спосіб життя. Вказане також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка проживає по сусідству з [PERSON] та являється головою квартального комітету № 24 Комсомольського району міста Херсон. (а.с.76). Надані в підготовчому засіданні копії листа Самійлівської сільської ради Верхньорогачицького району Херсонської області від 23.11.2020 року № 215 та копії попереджень відносно [PERSON] щодо виконання обов`язків про утримання, виховання та навчання неповнолітньої дитини суд не приймає, оскільки вони подані не в установлений законом та судом строк та сторона, яка їх подала не обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причини, що не залежали від неї. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Стаття 166 СК України передбачає, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 (зі змінами) "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява N 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У справі "Мамчур проти України" (заява N 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява N 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява від 18 грудня 2008 року N 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Верховний суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.05.2020р. № 420/1753/18 зазначив, далі по тексту мовою оригіналу «Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.» Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 06.05.2020р. по справі № 753/2025/19; від 15.09.2020р. по справі 537/2238/18. Змістом положень ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ч. 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В результаті вивчення письмових доказів по справі, враховуючи пояснення сторін та аналізуючи норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що після пред`явлення позову, усвідомлюючи правові наслідки [PERSON] , повністю переосмислила своє ставлення до [PERSON] та змінила і організувала побут на належному рівні, що свідчить про зміну її поведінки у кращу сторону. Також додані до позовної заяви документи не містять доказів того, що [PERSON] перед зверненням позивача до суду з позовом була попереджена про неприпустимість в подальшому порушення з її боку батьківських обов`язків щодо [PERSON] про можливі наслідки у разі неналежного виконання батьківських обов`язків - позбавлення батьківських прав. З наведених обставин, суд, з урахуванням тієї обставини, що [PERSON] після надходження позову до суду змінила свою поведінку у кращу сторону і сторона позивача не надала суду документальних доказів на спростування зазначеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити, однак, враховуючи поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, її слід попередити, що у разі продовження такої поведінки і у разі надання відповідних доказів, вона буде позбавлена батьківських прав. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову, а також тією обставиною, що відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивач, яка звернулася до суду з позовом щодо захисту прав та інтересів свого неповнолітнього сина, звільнена від сплати судового збору, то судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed