Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Представник ПАТ "Страхова група "ТАС" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14021,87 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Із змісту позовних вимог видно, що 14.08.2012 року о 09:30 год. на дорозі Н-03 Житомир-Чернівці 208 км 520 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Ман» номерний знак AT 5861 ВВ під керуванням [PERSON] та «[PERSON] Віто», номерний знак ВХ 6886 BE під керування водія [PERSON]І.(потерпілого). Внаслідок зазначеної ДТП, автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. На момент ДТП між [PERSON] та ПАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.05.2012 року за № АВ/6994393, за яким страхова компанія застрахувала цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Ман» номерний знак AT 5861 ВВ. На підставі даного Страхового акту, відповідно до норм ст. 22 Закону України «,Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 14021,87 грн., яке підлягає стягненню із відповідача у порядку регресу, оскільки на стадії досудового урегулювання спору його вимога залишилася без задоволення, тобто в добровільному порядку, відповідачем не відшкодована. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що в скоєнні ДТП, що мала місце 14.08.2012 року о 09:30 год. на дорозі Н-03 Житомир-Чернівці 208 км 520 м, немає його вини, а тому і страхове відшкодування він відмовляється відшкодовувати. Просить в позові відмовити. Вислухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно вимог ч.1 та ч.2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як було встановлено судом, 14.08.2012 року о 09:30 год. на дорозі Н-03 Житомир-Чернівці 208 км 520 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Ман» номерний знак AT 5861 ВВ під керуванням [PERSON] та «[PERSON] Віто», номерний знак ВХ 6886 BE під керування водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], що стверджується копією довідки № 9054136 від 27.08.2012 року (а.с.6-7). Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області у справі №0910/2081/2012 від 17.09.2012 року було встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем, не стежив за технічним становм автомобіля, внаслідок чого під час руху відлетіло заднє ліве колесо і зіткнулось з іншим автомобілем. [PERSON] було визнано винним у вчиненні даного ДТП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.8). Окрім того, в даній постанові зазначено, що [PERSON] вину у вчиненому правопорушення визнав повністю. Вказана постанова набрала законної сили. А тому, зважаючи на положення ч.6 ст.82 ЦПК України, якою передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, - даний факт є преюдиційним при розгляді даного спору та не підлягає доведенню. А посилання відповідача на те, що його вини у вчиненні даної ДТП немає, нічого не міняють, оскільки даний факт був досліджений та доведений при розгляді судом справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Окрім того, згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі в вини іншої відшкодовується винною особою. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Також, згідно ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Внаслідок вищезазначеного ДТП, автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження, що підтверджується страховим актом № 32185Р/09 від 06.12.2012 року та страхове відшкодування становило 14021,87 грн. (а.с.28), і яке згідно з копією платіжного доручення від 12.12.2012 року було виплачено [PERSON] (а.с.29). Даний факт також підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 1028 від 20.09.2012 року (а.с.158-177), відповідно до якого, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «[PERSON] Віто» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (Свр), по середній вартості нормо-годин за даними СЕУ, складає 16204,56 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача сплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 14021,87 грн. Окрім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути оплачений позиваче судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 33, 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", ст.ст. 993, 1166, 1187 ЦК України та

Outcome: approved