Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

10.04.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 19.03.2012 р. о 14 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Амосова, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Reno Scenic», державний номерний знак [NUMBER], під його керуванням, та автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Власником автомобіля «Reno Scenic», яким він керував, є [PERSON]. В результаті вказаної ДТП транспортний засіб «Reno Scenic» отримав механічні пошкодження двох лівих дверей, лівого заднього крила, лівого порогу та лівого заднього колеса, що підтверджується первинною довідкою ДАІ За результатами розгляду матеріалів адміністративної справи Солом'янським районним судом м. Києва 12.04.2012 р. визнано винним у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді [PERSON], водія автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок порушення останнім пункту 10.2 ПДР України, статті 124 КУпАП Згідно звіту № 3596 від 20.01.2015 р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Reno Scenic», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок пошкодження складає 21 381,08 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №167 від 20.01.2015р. вартість підготовки звіту № 3596 склала 500 гривень. Оплату робіт було здійснено ним. 13.02.2015 р. станцією технічного обслуговування Компанії «Орей» на його замовлення було зроблено ремонт автомобіля «Reno Scenic», що підтверджується відповідним Актом виконаних робіт № 41904-а від 13.02.2015 р. Вартість виконаних робіт згідно зазначеного Акту та Рахунку № 41904 від 13.02.2015р. склала 50 803,92 грн. Таким чином позивач вважає, що розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження автомобіля «Reno Scenic» складає 50 803, 92 грн. та вона має бути відшкодована відповідачем у відповідності до положень ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦКУкраїни. Також просить стягнути з відповідача витрати на проведення оцінки матеріального збитку в розмірі 500,00 грн. Крім того вказує, що протиправними діями відповідача йому завдано моральної шкоди. Зокрема, підтвердженням завдання моральної шкоди є те, що він був змушений тривалий час (більше трьох місяців) користуватись громадським транспортом, не мав можливості їздити у справах у село, на відпочинок, привозити продукти, вирішувати власні та сімейні побутові питання та інше. Крім зазначеного, у нього суттєво погіршились стосунки з власником транспортного засобу, його тестем, [PERSON], оскільки і тесть, особа похилого віку, в результаті пошкодження його автомобіля був змушений користуватись громадським транспортом для того, щоб дістатися до лікарні, а також до магазину для купівлі продуктів харчування, оплачувати комунальні послуги та інше. У зв'язку з наведеним у Позивача погіршився емоційний стан, підвищився артеріальний тиск, що є наслідком ДТП. Він тривалий час не міг користуватися переданим йому автомобілем, що призвело до значних незручностей в повсякденному житті. Внаслідок протиправної поведінки відповідача було пошкоджено майно, яким він правомірно володів. Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування завданих збитків, намагається уникнути відповідальності за заподіяну своїми неправомірними діями шкоду. Наведене в сукупності призвело до негативних змін у його повсякденному житті та завдало душевних страждань. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в розмірі 5 000,00 грн. та просить стягнути її з відповідача. Також просить вирішити питання про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, а саме: 756,64 грн. судового збору, 5 000,00 витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що на момент здійснення ДТП відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Лафорт», а тому шкода внаслідок ДТП має відшкодовуватись страховиком. Третя особа МТСБУ в судове засідання свого представника не направила, просить розглядати справу у її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Лафорт" в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. З урахуванням думки учасників судового розгляду, положень ст. 169 ЦПК України, а також з огляду на належне повідомлення третіх осіб [PERSON], ПАТ "Страхова компанія "Лафорт", суд знаходить можливим розглянути справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.03.2012 р. о 14 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Амосова, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Reno Scenic», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті вказаного ДТП автомобіль «Reno Scenic», державний номерний знак [NUMBER], який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], зазнав механічних пошкоджень. Зокрема, згідно первинної довідки ДАІ слідує, що в результаті ДТП транспортний засіб «Reno Scenic» отримав механічні пошкодження двох лівих дверей, лівого заднього крила, лівого порогу та лівого заднього колеса. У відповідності до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 12.04.2012 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Таким чином судом встановлено, що пошкодження «Reno Scenic», державний номерний знак [NUMBER] автомобіля, сталося з вини [PERSON], який як вбачається із змісту постанови суду, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення автомобілів. Згідно звіту № 3596 від 20.01.2015 р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Reno Scenic», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок пошкодження складає 21 381,08 грн. 13.02.2015 р. станцією технічного обслуговування Компанії «Орей» на замовлення позивача було зроблено ремонт автомобіля «Reno Scenic», що підтверджується відповідним актом виконаних робіт № 41904-а від 13.02.2015 р. Вартість виконаних робіт згідно зазначеного акту та рахунку № 41904 від 13.02.2015 р. склала 50 803,92 грн. За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом також встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АА за № 6032328 (тип договору 3), виданий 15 серпня 2011 року ПрАТ «СК «Лафорт», строком на 1 рік, на підставі якого останній застрахував свою відповідальність за шкоду заподіяну майну третім особам під час експлуатації наземного транспортного засобу, а страхова компанія відповідно взяла на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди третім особам з вини страхувальника. Також, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у встановлений законом строк повідомлено страховика про настання ДТП (а.с. 78). Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Як передбачено ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. З урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування. Таким чином, враховуючи, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду заподіяну майну третім особам під час експлуатації наземного транспортного засобу була застрахована, наявні підстави для відшкодування шкоди завданої власнику автомобіля «Reno Scenic», державний номерний знак [NUMBER], - ПрАТ «СК «Лафорт» в межах ліміту відповідальності страховика. В п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що відповідно до статті 21 Закону №1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. В ході судового розгляду позивач та його представник посилались на те, що договір страхування укладений між [PERSON] та ПрАТ «СК «Лафорт» серія АА за № 6032328 на час ДТП був нечинним у зв'язку з тим, що відповідачем не було сплачено страховий платіж за договором. Разом з цим вказані доводи не знайшли свого підтвердження. В матеріалах справи наявний лист ПрАТ «СК «Лафорт» від 20.09.2012 №1849 на ім'я [PERSON] в якому останнє зазначає, що здійснюючи розслідування обставин ДТП було встановлено, що страховий платіж за полісом серія АА за № 6032328 страхування не надходив на рахунок компанії, а крім того, відсутня інформація про його реалізацію. Однак на підтвердження зазначених обставин суду з боку позивача доказів не надано. Рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування страховиком не приймалось. В той же час у п. 7 полісу серія АА за № 6032328 зазначено, що страхова премія по договору у розмірі 627,26 грн сплачена 14.08.2011 по квитанції. Таким чином з огляду на обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Reno Scenic», державний номерний знак [NUMBER], не підлягають задоволенню, оскільки виходячи із доказів наданих сторонами вбачається наявність підстав для стягнення завданої шкоди зі страховика ПрАТ «СК «Лафорт». Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного. Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені ст. 23 ЦК України. Згідно положень вказаної статті, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК ( 1618-15 ) суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між тим, позивач належного обґрунтування своєї позиції щодо відшкодування з відповідача моральної шкоди не навів та будь-яких доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди суду не надав. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed