Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

позовні вимоги вмотивовані тим, що 25.04.2008 року року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №IFU0G40000007150, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2025 року. Згідно заяви відповідача від 01.10.2008 року кредитний договір №IFU0G40000007150 від 25.04.2008 року переведено з валюти гривня в валюту долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 20085,70 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяв на себе зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки № IFU0G40000007150 згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальне площею 184,70, житловою площею 66,00 кв.м, який розташований за адресою: Івано-Франківсь обл., смт.Рожнятів, вул.Рильського Максима, буд. 1б. На даний час позичальник [PERSON] умови договору не виконує, порушує договірні зобов'язання, в зв'язку з чим виникла заборгованість і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить позов задоволити у повному обємі, а справу розглянути у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON], однак направив до суду заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутності та відмовити у задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 25.04.2008 року року між ПАТ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № IFU0G40000007150 та іпотечний договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2025 року (а.с.15-18, 22-23). Як вбачається з матеріалів справи, станом на 03.10.2013 року [PERSON] порушив умови договору, в зв'язку з чим заборгованість відповідача по кредитному договору становить загалом 22880,99 дол. США (а.с.6-8). Копією письмової вимоги №30.1.0.0/2-J39 від 21.08.2013 року (а.с.10), копією реєстру №8933 від 30.08.2013 року (а.с.11-13) та копією повідомлення про вручення листа (а.с.14) підтверджено, що відповідача повідомляли про наявну заборгованість. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно(а.с.112-115) вбачається, що у [PERSON] є у власності тільки одне житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: смт.Рожнятів, вул.М.Рильського 1б, тобто те житлове приміщення з якого його хоче виселити позивач. Відповідно до вимог ст.109 ЖК УРСР, особам, яких виселяють з жилих приміщень, яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на таке житлове приміщення, має надаватись інше постійне жиле приміщення, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Вказана правова позиція підтримана Постановою Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі № 6-39цс15. В судовому засіданні встановлено, що позивач ставить вимогу про виселення [PERSON] без надання іншого житлового приміщення, а тому враховуючи вище викладене слід відмовити в задоволенні позову. На підставі ст.ст.514, 516, 526, 530, 610, 611 ЦК України, ст.109 ЖК УРСР та

Outcome: dismissed