Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У лютому 2014 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявник вказав, що між сторонами був укладений кредитний договір № KGXRRX09730176 від 07.10.2008 р. Згідно договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4.866,72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 526-527, 530, 1050, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та станом на 25.01.2014 р. має заборгованість на загальну суму 40.212,61 грн. Оскільки у добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість та судові витрати у справі. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав. Як вбачається з письмових заяв представника позивача, він просить суд розглянути справу в його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Тому 29.04.2014 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що між сторонами був укладений кредитний договір № KGXRRX09730176 від 07.10.2008 р., згідно якому ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 4.866,72 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за угодою виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі 4.866,72 грн. На порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 526-527, 530, 1050, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 25.01.2014 р. має заборгованість у сумі 40.212,61 грн., яка складається з наступного: 2.618,33 грн. - заборгованість за кредитом; 388,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 934,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 33.880,55 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1.891,08 грн. - штраф (процентна складова). Згідно вимогам згаданої угоди, а також ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредит (в тому числі прострочені відсотки), пеню. В добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: кредитним договором між сторонами, довідками про сплату позики та відсотків протягом досліджуваного періоду, особистими документами відповідача, іншими матеріалами цивільної справи. Як вбачається з положень ЦК України: ст. 257 - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. п. 1 ч. 2 ст. 258 - позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). ч. 1 ст. 259 - позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. ч. 4 ст. 267 - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До того ж у п. 31 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначено, що, враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Із наданих сторонами документів витікає, що договір було укладено 07.10.2008 р. на строк 24 місяці, тобто із 07.10.2008 р. по 07.07.2010 р. включно. Окрім цього, суд вважає, що загальний розмір неустойки явно та значно перевищує розмір збитків через несплату основного боргу (ч. 3 ст. 551 ЦК України). До того ж позивач своєчасно не вжив заходів щодо зменшення розміру збитків, що завдані внаслідок невиконання умов договору (ч. 2 ст. 616 ЦК України). Суд також ураховує майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, а також інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу: позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за період з 03.11.2008 р. по 25.01.2014 р. тільки 12.02.2014 р., що свідчить про відсутність істотних негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання. Тому суд вважає за потрібне зменшити загальний розмір неустойки до розміру основного боргу - 3.006,58 грн. (2.618,33 грн. + 388,25 грн.) Відповідно до ст. ст. 40, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити за час прострочення 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів. Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору № KGXRRX09730176 від 07.10.2008 р., ст. ст. 40, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 551, 572, 590, 616, 625, 651-652, 1046, 1048-1050,1054 ЦК України, позов до [PERSON] підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі. У решті позову потрібно відмовити за недоведеністю вимог позивача. За правилами ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 243,60 грн., на користь позивача.

Outcome: partial