Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В заяві вказав, що 24.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № Д098/АК-068.08.2, на підставі якого останній отримав кредит на загальну суму 17\~029,54 доларів США, зі сплатою 7,7 відсотків річних, та щомісячної плати за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком та рахунком для нарахування процентів в розмірі 0,3 % від суми виданого кредиту. Відповідно до умов договору позивальник зобовязаний повернути банку кредит, сплатити проценти та комісію у повному обсязі. Свої зобовязання відповідач за кредитним договором виконав не в повному обсязі, в результаті чого станом на 25.09.2014 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 9\~226,25 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8\~870,31 доларів США, заборгованості за відсотками в розмірі 355,94 доларів США, заборгованості з комісії в розмірі 13\~562,94 грн., пені в розмірі 1\~010\~474,33 грн., та відповідальності за порушення грошового зобовязання згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 4\~695,97 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 3\~654 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити на підставах, вказаних в позовній заяві, та уточнила, що стягнути з відповідача на користь позивача пеню та три відсотки річних за період з 26.09.2013 року по 25.09.2014 року. (а.с. 75). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, його представник [PERSON] до суду надав заяву із клопотанням розглянути справу у його відсутності та відсутності відповідача. Позовні вимоги не визнав, та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, на обґрунтування чого надав копію наказу першого заступника Голови СБУ керівника Антитерористичного центру при СБУ [PERSON] № 33/6/а від 07.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення». Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянув справу на підставі наявних в ній доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № Д098/АК-068.08.2, на підставі якого останній отримав кредит на загальну суму 17\~029,54 доларів США, зі сплатою 7,7 відсотків річних, та щомісячної плати за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів в розмірі 0,3 % від суми виданого кредиту. (а.с.5-7). Згідно умов п. 3 кредитного договору, відповідач зобовязався повернути банку кредит, сплатити проценти та плату за проведення розрахунків у розмірі, передбаченому договором. Відповідач умови повернення кредиту належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 25.09.2014 року утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8\~870,31 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 355,94 доларів США, заборгованість за платою за проведення розрахунків у розмірі 13\~562,94 грн., пені за порушення строків повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом та плати за проведення розрахунків, за період з 26.09.2013 року по 25.09.2014 року, яка складає 509\~219,75 грн., та 3 % річних за прострочення виконання зобовязань за період з 26.09.2013 року по 25.09.2014 року у розмірі 2\~311,78 грн., що підтверджується висновком № 207-208-14 судово-економічної експертизи (а.с.95-123). Згідно статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Верховним Судом України висловлена аналогічна правова позиція в постанові від 24.09.2014 року у справі № 6-145цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду, який зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України. Згідно статей 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року N 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Національним Банком України 11 жовтня 2004 року видано Відкритому акціонерному товариству «Родовід банк» банківську ліцензію № 27 на право надання банківських послуг, визначених ч. 1 та п. 5-11 ч. 2 статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Крім цього, Національним Банком України 10 жовтня 2004 року видано Відкритому акціонерному товариству «Родовід банк» дозвіл № 27-3 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною 4 статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», згідно з додатком, в якому передбачені валютні право на здійснення валютних операцій. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Через невиконання відповідачем умов договору кредиту банком було направлено на адресу відповідача лист-вимогу № б/н від 02.08.2013 року та 12.12.2013 року про наявну заборгованість за кредитним договором та необхідність її погашення. На підставі зазначених листів-вимог із відповідачем були проведені зустрічі, та згідно протоколів зазначених зустрічей від 22.08.2013 року та 18.12.2013 року, відповідач зобовязався погасити заборгованість до 01.04.2014 року (а.с.45-48). Однак доказів про погашення відповідачем на теперішній час заборгованості, останнім не надано. Крім цього, посилання відповідача на наказ першого заступника Голови СБУ керівника Антитерористичного центру при СБУ [PERSON] № 33/6/а від 07.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» є недоречним, оскільки згідно Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року встановлено, що перелік населених пунктів, в яких проводиться антитерористична операція затверджується Кабінетом міністрів України. Тобто наказ № 33/6/а від 07.10.2014 року визначає райони проведення антитерористичної операції не на виконання Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а на виконання іншого Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто регулює правовідносини щодо соціального захисту ветеранів війни. Крім того дія розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, яке на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень «Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, яким було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, було зупинено розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р № «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р». Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, по адміністративній справі ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження та зобовязання вчинити дії, визнано не чинним розпорядження КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р № «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р», але у подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2015 року по справі за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України касаційна скарга Кабінету міністрів України вказана постанова та ухвала були скасовані та справу направлено на новий розгляд. Тобто на час ухвалення даного рішення не має підстав для звільнення відповідача від сплати на користь позивача пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором. Відповідач не оспорював платежі, які відображені позивачем у розрахунку заборгованості відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості згідно висновку судово-економічної експертизи від 15.07.2015 року, станом на 25 вересня 2014 року, а саме: за основною сумою кредиту (тіло кредиту) - 8870,31 дол. США; за процентами за користування кредитними коштами - 355,94 дол. США; за платою за проведення розрахунків - 13\~562,94 грн. Заборгованість з пені за порушення строків повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом та плати за проведення розрахунків, за період з 26.09.2013 року по 25.09.2014 року складає 509\~219,75 грн., та 3 % річних за прострочення виконання зобовязань за період з 26.09.2013 року по 25.09.2014 року складає 2\~311,78 грн. (а.с.101-135). Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3\~654 грн., а понесені відповідачем витрати на його користь не стягуються. На підставі ч.1 ст. 61, ст. 99 Конституції України, ст.ст. 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 192, 533, 549, 554, 599, 611, 624, 625, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved