Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] із 500 грн. до 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що 01 червня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. 19 січня 2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року стягнуто з відповідача на корсить позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач працює та отримує доходи, однак їх не вистачає для покриття усіх необхідних витрат, оскільки дитина зростає і потребує значно більшого догляду та метеріальних коштів. Більше того, донька хворіє на хронічну, довічну аутоімунну хворобу - целіакію, пов'язану з несприйняттям глютену, що вимагає довічного дотримання дієти з повним виключенням з раціону харчування продуктів із вмістом глютену. Це призводить до ускладнення у виборі продуктів харчування та до збільшення витрат на дієтичне харчування дитини. Позивач зазначає, що відповідач на сьогоднішній день працює директором ТОВ "Промсат", а тому має матеріальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 4000,00 грн. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись з позовом про збільшення розміру аліментів. У судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги та просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] із 500 грн. до 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 01 червня 2007 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 41). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 42). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10). Як було встановлено у судовому засіданні та визнається сторонами, [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до виписки із історії хвороби стаціонарного хворого №399, [PERSON] перебувала на лікуванні в Дитячій клінічній лікарні №9 Подільського району м. Києва з 06 лютого 2017 року по 15 лютого 2017 року, діагноз: целіакія із затримкою фізичного розвитку. Рекомендовано подальше лікування, зокрема безглютенова безмолочна дієта (а.с. 15). Згідно із посвідченням №174125, виданого Подільською районної в м. Києві державною адміністрацією [PERSON], [INFO] отримує соціальну допомогу як дитина інвалід, розмір якої з 20.03.2017 року по 19.03.2019 року становить 1806,90 грн. (а.с. 16). Відповідно до довідки №М-000000035, виданої 19.10.2017 року позивач [PERSON] працює з 23.03.2017 року на посаді фахівця з товарообігу ТОВ "Марафет Хоум" та її середньомісячний дохід за період з квітня по вересень 2017 року становив 3678,07 грн. (а.с. 17). За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач [PERSON] являється одним із засновників, співвласником та керівником ТОВ "Промсат", статутний капітал якого складає 200 000,00 грн. (а.с. 20-23). Як убачається із копій квитанцій позивачем [PERSON] здійснювались оплата продуктів харчування, які не містять глютену, оплата за навчання доньки у студії танцю Барвінок та інші витрати, пов'язані з утриманням та лікуванням малолітньої [PERSON], 2009 року народження (а.с. 33-40). Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Підставою звернення позивача з даною позовною вимогою є зміна матеріального та сімейного стану після ухвалення Подільським районним судом м. Києва рішення про стягнення аліментів. Як убачається із матеріалів справи, під час ухвалення рішення Подільським районним судом м. Києва 16 січня 2013 року, виходячи на той час із свого матеріального стану [PERSON] міг сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судом розмірі 500,00 грн. щомісячно. На день ухвалення судом рішення у даній справі матеріальне становище платника аліментів змінилось. він є одним із співвласників і засновників ТОВ "Промсат" та за своїм матеріальним становищем спроможний надавати утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Суд приймає до уваги, що відповідач має на утриманні двох інших малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 2015 року народження, однак працевлаштований та має стабільне джерело доходів, за своїм станом здоров'я спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн. Враховуючи те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн., дитина має хронічне захворювання, що стало підставою для встановлення її інвалідності з 28 березня 2013 року, що потребує відповідного медичного обслуговування та харчування, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено мінімальний прожитковий мінімум для дитини вікoм вiд 6 дo 18 рокiв, який з 1 січня пo 30 червня складає 1860 гpивeнь, з 1 липня пo 30 листопада - 1944 гpивeнь, з 01 пo 31 грудня - 2027 гpивен. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Обов'язки по утриманню дітей в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дітей, що визначено ст. 141 СК України. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що визначений рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року розмір аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в сумі 500 грн. щомісячно, підлягає зміні на щомісячне стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз'ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3.

Outcome: approved