Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У квітні 2013 року ПАТ «Акцент-Банк» інтереси якого представляє ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 01 лютого 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем був укладений Кредитний договір № АВ4YRX12730012. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3 437 грн. 90 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ПАТ «Акцент-Банк» інтереси якого представляє ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 27 579 грн. 42 коп., у тому числі: - 3 437 грн. 91 коп. - заборгованість за кредитом; - 225 грн. 56 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 010 грн. 76 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 21 115 грн. 69 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 289 грн. 50 коп. - штраф ( процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі ( а.с. 38). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № АВ4YRX12730012 (який складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка"), які є невід'ємними частинами кредитного договору) (а. с. 6-14). Відповідно до умов договору (заяви), Банк надав відповідачу кредит у розмірі 3 437 грн. 90 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розділу 3 п. 3.2.-3.2.9 відповідач зобов'язався використати кредит на цілі, сплачувати відсотки, винагороду на користь банку та повернути кредит у строки. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Страндарт) при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому зобов'язанню, передбаченого договором, більше ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим станом на 01.03.2013 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 27 579 грн. 42 коп. У судовому засіданні відповідач вказував на те, що він заяву на отримання кредиту не підписував, а цим скористалася якась інша особа, оскільки на період лютого 2008 року ним було втрачено паспорт громадянина України. Як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого СВ Подільського РУГУ МВС України в м. Києві Вінником А.О. кримінальне провадження № 12013110070004717 від 21.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 66-67). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. [PERSON] у судовому засіданні не навів та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не підписував заяву про отримання кредиту. Крім того, по справі неодноразово призначалася почеркознавча експертиза, однак вона не була проведена, оскільки відповідачем не було надано належних зразків підпису. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, не проводились платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту, тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення з відповідача основної суми кредиту в розмірі 3 437 грн. 91 коп., заборгованості по процентам та комісії у сумі 1 236 грн. 32 коп. та штрафу у розмірі 1789 грн. 50 коп. Що стосується вимог про стягнення пені у сумі 21 115 грн. 69 коп., то вони підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі ( ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України). Судом встановлено, що згідно заявки та п. 5.1, 5.2. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Страндарт) при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2., 3.2.3. даних умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник сплатити Банку пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік ( п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Оскільки право на стягнення пені у кредитора виникло з 21 березня 2008 року, а до суду Банк звернувся 25 квітня 2013 року, то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову, а саме з березня 2012 року по березень 2013 року у сумі 338 грн. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а з відповідача на підставі ст. ст. 526, 611 ЦК України слід стягнути на користь позивача 6 801 грн. 73 коп., у тому числі: - 3 437 грн. 91 коп. - заборгованість за кредитом; - 225 грн. 56 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 010 грн. 76 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 338 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за останній рік; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 289 грн. 50 коп. - штраф ( процентна складова). Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «КБ«ПРИВАТБАНК» підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial