Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

28.08.2015 року позивач ТОВ «Фінансова Компанія "Довіра та гарантія» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 493042.94 гривень та 3654.00 гривень судового збору. У позові зазначено, що 20.12.2007 року АКБ "Східно-Європейський банк" укладено кредитний договір №324/2007 з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 25000.00 євро терміном з 20.12.2007 року по 20.12.2012 рік зі сплатою 15 % річних. Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги №23/ФК-14 від 25.04.2014 року, укладеного між ТОВ "Брокінвестгруп"( первісний кредитор), яке діє від імені АКБ "Східно-Європейський банк" на підставі договору про передавання в управління непродовольчих активів від 13.12.2013 року та ТОВ "Фінансова Компаня "Довіра та гарантія" (новий кредитор), первісний кредитор відступає за плату, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові відповідно до Контракту, укладеного між АКБ "Східно-Європейський банк" та Боржником, а також відповідно до Договору забезпечення. Відповідно до додатку №2 до Договору купівлі-продажу права вимоги №23/ФК-14 від 25.04.2014 року визначений перелік боржників, в тому числі [PERSON], сума заборгованості за яким станом на 25.04.2014 року становила 458090.05 грн., з яких 402686.26 грн.- сума кредиту, а 55403.78 - сума відсотків по кредиту. Оскільки відповідачем не виконувались умови договору, то, на думку позивача, за період з 25.04.2014 року по 21.08.2015 рік відповідач повинен сплатити позивачу 12148.80 гривень пені відповідно до п.4.1 кредитного договору; 4580.90 грн. штрафу відповідно до п.4.2 кредитного договору та 18223.20 грн. суму 3% річних, розраховану відповідно до ст.625 ЦК України. Представник позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність,у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечував. Належно повідомлений відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності , а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 480894,14 гривень заборгованості за кредитним договором та 3654 гривень судового збору по слідуючим підставам. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з кредитного договору №324/2007 від 20.12.2007 року та додаткового договору №1 від 09.04.2008 року між Акціонерним комерційним банком "Східно-Європейський банк" та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] 41 000 євро кредиту строком з 09.04.2008 року по 20.12.2012 рік із сплатою 15 % річних. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 13.12.2013 року між АКБ «Східно-Європейський банк» та ТОВ «Брокінвестгруп"»було укладено Договір № 32-Л про передавання в управління непроданих активів, а 25.04.2014 року між ТОВ «Брокінвестгруп» та ТОВ «Фінансова Компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір купівлі-продажу права вимоги №23/ФК-14, згідно якого було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія"» право вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 324/2007 від 20.12.2007 року (з додатковими договорами). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з позовної заяви, з довідки ліквідатора АКБ "Східно-європейського банку" відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов Договору та Графіку, у зв'язку з чим станом на 25.04.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 458090,05 грн., з яких 402686.26 грн.- сума кредиту, а 55403.78 грн.- сума відсотків по кредиту, а також позивачем нараховано пеню 12148,80 грн., штраф 4580,90 грн., 3% річних 18223,20 грн. Разом з тим, визначаючись щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, суд враховує, що відповідно до положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно п. 4.1. Кредитного договору при несвоєчасному поверненні кредиту та відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,2% від несплаченої суми процентів та від несплаченої суми кредиту, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, при несвоєчасному поверненні кредиту та відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 1% від суми непогашеного боргу. Таким чином, за одне й те саме порушення зобов'язання (несвоєчасне поверненні кредиту та відсотків за користування кредитом) передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому, у ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, позов у частині стягнення неустойки у вигляді пені в розмірі 0.2 % від несплаченої суми кредиту, що становить 12148.80 гривень задоволенню не підлягає у зв'язку із неможливістю одночасного застосування подвійної юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Щодо стягнення 3% річних, то суд враховує положення ст.625 ЦК України та право позивача заявити вказану суму не за весь час прострочення, а тому визначена позивачем сума підлягає задоволенню в розмірі 18223.20 гривень. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У пункті 1.1. Кредитного договору №324/2007 від 20.12.2007 року (з додатковими договорами) строк виконання основного зобов'язання чітко визначений кінцевий термін повернення кредиту 20 грудня 2012 року (останній день строку користування кредитом). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, а саме, випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем [PERSON] порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення встановленої суми заборгованості з [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача 3654 гривні судового збору, які сплатив позивач при подачі позову до суду, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.22). На підставі викладеного,

Outcome: partial