Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зобов'язання сплати страхових внесків, в якому просила зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Три богатиря» сплатити до Пенсійного фонду України, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за час її роботи в якості продавця з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року включно та з 01 лютого 2009 року по 28 лютого 2009 року включно. Позивач в судове засідання не з'явилась , просила справу розглянути в її відсутність. Раніше у судовому засіданні 23.04.2014 року позивачка пояснювала, що вона звернулась в Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську за призначення пенсії, де було з»ясовано, що з підприємства ТОВ «Три богатиря» за 2008 рік та за період з 01.02.2009 року по 28.02.2009 року з її заробітної плати не перераховувалася кошти до пенсійного фонду. Вона працювала у [PERSON] ТОВ «Три богатиря» на лікеро-горілчаному відділі. Про її працевлаштування внесено запис до її трудової книжки. Із заробітної плати щомісячно проводились відрахування до пенсійного фонду, що підтверджується довідкою з пенсійного фонду. Відпустками вона не користувалась, бо працювали по два тижні, а два тижні не працювали. Нараховувалась їй мінімальна заробітна плата. В неї збереглися акти прийому передачі товаро-матерільних цінностей працівник, яка її змінювала. Представник відповідач в судове засідання не з'явився. У телефонному режимі повідомлялась про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з вересня 2007 року [PERSON] працювала разом з нею в одному магазині, разом їздили на роботу, кожні два тижні отримували грошові кошти за роботу, перед від'їздом додому. В 2008 році [PERSON] працювала у відповідача, кожні 2 тижні отримувала заробітну плату, перед від'їздом до дому вона також отримувала заробітну плату. На роботі казали, що з заробітної плати відраховували в пенсійний фонд страхові внески. У ТОВ «Три богатирі» було два відділи: лікеро-горілчаний, який належав [PERSON] та відділ продуктів, який належав [PERSON]. Їм постійно підтверджували, що з їх заробітної плати стягуються кошти до Пенсійного фонду. У судовому засіданні були досліджені наступні докази: копія трудовою книжки; копія відповіді УПФУ України в Голосіївському районі м. Києва; протоколи ТОВ «Три Богатирі»; індивідуальні відомості про застраховану особу. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до Законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання. Як встановлено ст.ст. 14, 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", роботодавці є страхувальниками та відповідно платниками страхових внесків до солідарної системи. Згідно ч. 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані оплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено право застрахованої особи вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, в тому числі в судовому порядку. Згідно вимогам ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також персоніфікований облік коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями. Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці, позивач від 01.08.2007 року була прийнята продавцем в відділ спиртних напоїв ТОВ «Три богатирі», 28.02.2010 року позивач була звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.6). Тобто між позивачем та відповідачем були встановлені трудові відносини в період з 01.08.2007 року по 28.02.2010 року. Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу, наданою Пенсійним фондом України, за період з 01.08.2007 року по 31.12.2007 року було проведено сплату страхових внесків в розмірі 2500 грн., за 01.01.2009 року було сплачено страховий внесок в розмірі - 605 грн., та в період 3 01.03.2009 року та по 01.01.2010 року було здійснено внесення страхових внески (а.с.5). Згідно з відповіді Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо сплати страхових внесків вбачається, що ТОВ «Три богатирі» не було сплачено страхових внесків до Пенсійного фонду України за 2008 рік (а.с. 7). Так, у зв'язку з тим, що ТОВ «Три богатирі» не сплачувались до бюджету страхові внески, страховий стаж позивача за період 01.01.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.02.2009 року по 28.02.2009 року не зараховувався. Суд не приймає до уваги раніше надані пояснення представника відповідача, стосовно того, що в період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року на підприємстві ТОВ «Три богатирі» позивач не працювала, в зв'язку з цим не здійснювались зарахування в Пенсійний фонд України страхових внесків. Представник відповідача не надав до суду жодних доказів, того, що позивач в вищезазначений період не працювала на підприємстві. Таким чином, згідно до записів зроблених в трудовій книжці позивача, судом встановлено, позивач працювала у відповідача в період з 01.08.2007 року по 28.02.2010 року, що суперечить позиції відповідача Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що є достатньо підстав для задоволення позову, оскільки відповідач не виконує покладені на нього обов'язки по сплаті страхових внесків, чим порушує права позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved