Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

26.10.2011 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулось до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 34.1/АА-001.08.1 від 07.02.2008 року в розмірі 205 411,85 доларів США, що є еквівалентом 1 638 303,29 грн. та понесені судові витрати. Позов обґрунтовано наступним. 07 лютого 2008 року між АТ "РОДОВІД БАНК" (17.06.2009 року найменування Відкритого акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" змінено на Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК") та [PERSON] було укладено кредитний договір № № 34.1/АА-001.08.1, із змінами, внесеними додатковою угодою до кредитного договору від 20.08.2008 року. За умовами договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 16 711, 00 доларів США, терміном по 07 лютого 2015 року включно зі сплатою 12,5 % річних. Кредитні кошти надавались виключно на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. Факт видачі 07 лютого 2008 р. позичальнику кредитних коштів в розмірі 16 711 00 доларів США підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] . Позичальник зобов`язався відповідно до змісту п. 3.1 кредитного договору, починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до "10"-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 199 доларів США на рахунок, вказаний у п. 1.3 цього Договору, шляхом внесення готівковою чи перерахуванням зі свого поточного рахунку. 20.08.2008 року було укладено додаткову угоду до кредитного договору, за якою проценту ставку за кредитом встановлено 14,5%. Згідно п. 3.9 кредитного договору позичальник зобов`язався: "За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу". З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед АТ "РОДОВІД БАНК" за кредитним договором №34.1/АА-001.08.2 від 07 лютого 2008 року між АТ "РОДОВІД БАНК" та позичальником було укладено договір застави транспортного засобу №34.1/АА-001.08.2, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Капшуровою Ю.В., зареєстровано в реєстрі № 463. Так як, [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо повернення кредиту та нарахованих процентів, внаслідок цього було вчинено виконавчий напис від 27 листопада 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. зареєстрований в реєстрі за №1126, згідно з яким заборгованість склала: кредит в сумі, еквівалентній 15 098, 92 доларам США; відсотки в сумі, еквівалентній 2 429, 74 доларам США; пеня в сумі, еквівалентній 15 990, 94 доларам США, що становить: 33 519, 60 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 267 519, 93 гривень. Також, згідно виконавчого напису було запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки «SКОDА», модель «FABIA A», рік випуску 2007, колір - сірий, шасі (кузов рама, коляска) № [NUMBER] , тип - легковий хетчбек, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , на підстав договору застави транспортного засобу, передане у заставу ПАТ ''РОДОВІД БАНК". Згідно постанови № 147/9 від 18.02.2010 року, на підставі виконавчого напису № 1126 від 27.11.2009 року, було відкрите виконавче провадження з виконання звернення стягнення на автомобіль марки «SКОDА», модель «FABIA A», рік випуску 2007, колір - сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . За рахунок коштів отриманих від реалізації зазначеного для задоволення вимог АТ "РОДОВІД БАНК" у розмірі 26 519,93 грн., а також відшкодування витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 700 грн. В результаті виконавчого провадження автомобіль було реалізовано ТОВ "Торговий дім Укрспецреалізація"- ЗФ 22.11.2010 року на підставі договору про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна №0-08012 від 20.08.2010 року за адресою: [ADDRESS] . 06.12.2010 року складено акт державного виконавця про проведення аукціону з реалізації майна, а саме: автомобілю марки «SKODA», модель «FABIA А», рік випуску - 2007, колір - сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . На прилюдних торгах, що відбулись 22.11.2010 року, автомобіль було реалізовано за 39 740 грн. Кошти, перераховані на поточний рахунок АТ "РОДОВІД БАНК" становлять 26 744,28 грн. Погашення заборгованості за процентами та часткове погашення заборгованості за кредитом підтверджується випискою за рахунком [NUMBER] за період 07.02.2008 року - 13.07.2011 року. 24.12.2010 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Касас Коньон О.Р. винесено постанову № 147/9 про повернення виконавчого документа стягувачеві. На момент прийняття постанови про повернення виконавчого документа відповідач не повернув банку загальну суму заборгованості. Станом на 24.10.11 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитним договором № №34.1/АА-001.08.2 від 07 лютого 2008 року з додатковою угодою до кредитного договору від 20 серпня 2008 року складає 205 411,85 доларів США, із них: заборгованість за кредитом - 14 193,45 доларів США, що підтверджується випискою за рахунком [NUMBER] за період 07.02.2008 року по 24.10.2011 року, що еквівалентно 113 202,70 грн. за курсом НБУ 7,9757 гривень за 1 дол. США станом на 24.10.11 року; пеня - 191 218,40 доларів США, що еквівалентно 1 525 100,60 грн. за курсом НБУ 7,9757 гривень за 1 дол. США станом на 24.10.2011 року. Таким чином, ПАТ «РОДОВІД БАНК» просило суд стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 34.1/АА-001.08.1 від 07.02.2008 року в розмірі 205 411,85 доларів США, що еквівалентна 1 638 303,29 грн. та понесені судові витрати. Заочним рішенням від 22.08.2012 року позов ПАТ «РОДОВІД БАНК» було задоволено, ухвалою суду від 06.05.2019 року вказане заочне рішення скасовано, призначено розгляд справи в загальному порядку. 08.10.2019 року залучено до участі у справі співпозивачем - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», так як 04.07.2019 року між АТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2019-05-30-000251-b від 21.06.2019 року, було укладено договір № 23 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 34.1/АА-001.08.2 від 07.02.2008 року, укладеного між АТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] . При цьому, АТ «РОДОВІД БАНК» відступив право вимоги лише за кредитним договором, право вимоги по стягненню суми судових витрат банком відступлено не було. 08.10.2019 року судом було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О., копії всіх матеріалів, які містяться у нотаріальній справі по вчиненню 27.11.2009 року виконавчого напису (реєстровий номер 1126) за заявою АТ «РОДОВІД БАНК» про звернення стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «Skoda Fabia А», 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий хетчбек, державний реєстраційний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості у розмірі 33 519,60 доларів США. 12.12.2019року за клопотанням представника відповідача [PERSON] судом витребувано з АТ «РОДОВІД БАНК» копії всіх матеріалів по вчиненню 27.11.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О., виконавчого напису (реєстровий номер 1126) за заявою АТ «РОДОВІД БАНК» про звернення стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «Skoda Fabia А», 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий хетчбек, державний реєстраційний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості у розмірі 33 519,60 доларів США. 20.1.2020року за клопотанням представника відповідача [PERSON] витребувано з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» копії всіх матеріалів по вчиненню 27.11.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О., виконавчого напису (реєстровий номер 1126) за заявою АТ «РОДОВІД БАНК» про звернення стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «Skoda Fabia А», 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий хетчбек, державний реєстраційний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості у розмірі 33 519,60 доларів США; копію акту передачі від ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» документів по кредитному договору, укладеному з [PERSON] 20.02.2020 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] витребувано з Державного нотаріального архіву м. Києва, копію нотаріальної справи по вчиненню 27.11.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О., виконавчого напису (реєстровий номер 1126) за заявою АТ «РОДОВІД БАНК» про звернення стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «Skoda Fabia А», 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий хетчбек, державний реєстраційний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості у розмірі 33 519,60 доларів США. 24.7.2020року витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Запорізькій області наступні документи: інформацію з приводу реалізації автомобілю марки «Skoda Fabia А», 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий хетчбек, державний реєстраційний номер [NUMBER] ПАТ «РОДОВІД БАНК»; у випадку реалізації зазначеного автомобіля надати до суду копії документів з приводу його продажу та вартості. Відзив на позов від відповідача та його представника до суду не надходив. 27.08.2020 року підготовче провадження ухвалою суду було закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» позов підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що 04.07.2019 року між АТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2019-05-30-000251-b від 21.06.2019 року, було укладено договір № 23 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 34.1/АА-001.08.2 від 07.02.2008 року, укладеного між АТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] . Внаслідок чого, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув права вимоги за даним кредитом. Враховуючи той факт, що заборгованість за кредитом [PERSON] не погашено, на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О. звернуто стягнення на автомобіль марки «Skoda Fabia А», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості у розмірі 33 519,60 доларів США. На прилюдних торгах, що відбулись 22.11.2010 року, автомобіль було реалізовано за 39 740 грн. Кошти, перераховані на поточний рахунок АТ "РОДОВІД БАНК" становлять 26 744,28 грн. Інша сума за кредитом не погашена, тому просить позов задовольнити. Представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» Солодовнік А.О. до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, додатково зазначив, що АТ «РОДОВІД БАНК» відступив право вимоги лише за кредитним договором, право вимоги по стягненню суми судових витрат банком відступлено не було. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] понесені судові витрати. У суді представник [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував. Свої заперечення обґрунтував таким. 07.02.2008 року між AT «Родовід Банк» як кредитором та [PERSON] як позичальником укладений кредитний договір № 34.1/АА-001.08.2, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 16711,00 доларів СЩА зі сплатою 12,5 % річних строком по 07.02.2015 року. Згідно п. 3.1 кредитного договору позичальник зобов`язався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 199,00 доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.3 цього договору. Таким чином, умовами кредитного договору було встановлено ануїтетну схему погашення заборгованості. Того ж дня, 07.02.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між AT «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу № 34.1/АА-001.08.2 , згідно якого [PERSON] передав в заставу AT «Родовід Банк» автомобіль марки «SKODA FABIA А», рік випуску 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий хетчбек. реєстраційний № [NUMBER] , який належав заставодавцю на праві власності, що підтверджувалось свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Запорізьким ВРЕР № 1 УДАІ УМВС України в Запорізької області 07.02.2008 року. До кредитного договору була укладена Додаткова угода, якою сторони встановили нові умови кредитування, зокрема збільшена процентна ставка за користування кредитом до 14,5 % річних починаючи з дати підписання додаткової угоди. При цьому, розмір ануїтетного платежу, встановлений на рівні 199.00 доларів США збільшений не був, що підтверджується п.3 Додаткової угоди, згідно якого всі інші пункти кредитного договору залишаються без змін. Згідно наданих AT «Родовід Банк» виписок по особовим рахункам, які відкриті для обслуговування кредитного договору, відповідач здійснював щомісячні оплати заборгованості по грудень 2009 року включно, що виключає наявність простроченого зобов`язання за цей період. Між тим, за заявою AT «Родовід Банк» Сергеєвим О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис, яким в рахунок погашення заборгованості у розмірі 33519,60 доларів США, що за курсом НБУ становить 267519,93 грн., і яка заборгованості складається з: кредиту - 15098,92 доларів США; відсотків - 2429,74 доларів США; пені - 15990,94 доларів США, звернуто стягнуто на предмет застави, а саме автомобіль марки SKODA FABIA А, рік випуск 2007, колір сірий, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний № [NUMBER] . При цьому дата, на яку здійснено розмір заборгованості не визначена. Вважає, що у даному випадку змінено строк кредитування. При вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави АТ «Родовід Банк» було зобов`язано надати нотаріусу письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, у якому викладена вимога про усунення порушення або повернення кредиту. Зазначені документи у матеріалах справи відсутні, а відповідач їх у своєму розпорядженні не має, що вимагає збирання цих доказів у подальшому. Крім того, з виконавчого напису вбачається, що за твердженням АТ «Родовід Банк» строк платежу за кредитним договором настав 11.07.2008 року, в той час як виконавчий напис вчинено 27.11.2009 року, тобто пеня, яка включена до заборгованості за кредитним договором у виконання якої вчинено виконавчий напис, розрахована більш ніж за 1 рік, а саме за 1 рік 4 місяці 16 днів. Згідно виписок по особовим рахункам, 11.12.2009 року вся заборгованість за кредитним договором стала простроченою, що свідчить про те, що «Родовід Банк» змінило строк кредитування, який згідно п. 1.1 кредитного договору встановлено терміном по 07.02.2015 року. Змістом п. 4.4 Кредитного договору визначено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у пункті 1.1 цього договору, останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного робочого дня за датою вказаною у пункті 1.1 цього договору, в подальшому проценти за користування кредитами не нараховуються. З розрахунку заборгованості вбачається, що AT «Родовід Банк» нараховувало відсотки до 11.12.2009 року, розмір яких на цю дату складав 2429,74 доларів США, і подальше нарахування не здійснювалось. Зазначене свідчить, що AT «Родовід Банк» змінив строк кредитування з 07.02.2015 року на 11.12.2009 року, у зв`язку з чим 11.12.2009 року перевів усю заборгованість до простроченої і на виконання приписів п. 4.4 кредитного договору припинив нарахування відсотків. Зазначене кореспондує з п.54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) де зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Також у п. 81 постанови Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10це 18) зазначається, що оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування (див. пункт 54 цієї постанови), то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду. Крім того, зазначає, що вимоги позивача про стягнення пені за зазначений період виходять за межі строку позовної давності у 1 рік, а тому заявляє про її застосування. За твердженням позивача розмір заборгованості [PERSON] складає: 14193,45 доларів США - за кредитом; 191218,40 доларів США - пеня. З наведеного вбачається, що розмір пені значно перевищує розмір основного зобов`язання, а саме майже у 14 разів, у зв`язку є підстави для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України. Встановлений кредитним договором розмір пені, по-перше, не відповідає максимальному розміру, визначеного Законом, та, по-друге, пеня розрахована у валюті, що також суперечить закону, а відтак її розмір позивачем належним чином не наведений і тому не доведений, що є підставою для відмови у задоволенні вимог в цій частині. Відтак, позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк», ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставними та незаконними, а тому у задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.02.2008 року між АТ "РОДОВІД БАНК" (17.06.2009 року найменування Відкритого акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" змінено на Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 34.1/АА-001.08.1, із змінами, внесеними додатковою угодою до кредитного договору від 20.08.2008 року. За умовами договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 16 711, 00 доларів США, терміном по 07 лютого 2015 року включно зі сплатою 12,5 % річних. Кредитні кошти надавались виключно на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. Факт видачі 07 лютого 2008 р. позичальнику кредитних коштів в розмірі 16 711 00 доларів США підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (т. 1, а.с. 6-9). З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед АТ "РОДОВІД БАНК" за кредитним договором №34.1/АА-001.08.2 від 07 лютого 2008 року між АТ "РОДОВІД БАНК" та позичальником було укладено договір застави транспортного засобу №34.1/АА-001.08.2, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Капшуровою Ю.В., зареєстровано в реєстрі № 463 (т.1, а.с. 10-13). 27.11.2019 року вчинений виконавчий напис від 27 листопада 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. зареєстрований в реєстрі за № 1126, згідно з яким заборгованість склала: кредит в сумі, еквівалентній 15 098, 92 доларам США; відсотки в сумі, еквівалентній 2 429, 74 доларам США; пеня в сумі, еквівалентній 15 990, 94 доларам США, що становить: 33 519, 60 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 267 519, 93 гривень. Також, згідно виконавчого напису було запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки «SКОDА, модель FABIA A», рік випуску 2007, колір - сірий, шасі (кузов рама, коляска) № [NUMBER] , тип - легковий хетчбек, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , на підстав договору застави транспортного засобу, передане у заставу ПАТ ''РОДОВІД БАНК" (т.1, а.с. 14). Згідно постанови № 147/9 від 18.02.2010 року, на підставі виконавчого напису № 1126 від 27.11.2009 року, було відкрите виконавче провадження з виконання звернення стягнення на автомобіль марки SКОDА, модель FABIA A, рік випуску 2007, колір - сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . За рахунок коштів отриманих від реалізації зазначеного для задоволення вимог АТ "РОДОВІД БАНК" у розмірі 26 519,93 грн., а також відшкодування витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 700 грн.(т. 1, а.с. 15-16). В результаті виконавчого провадження автомобіль було реалізовано ТОВ "Торговий дім Укрспецреалізація"- ЗФ 22.11.2010 року на підставі договору про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна №0-08012 від 20.08.2010 року за адресою: [ADDRESS] . 06.12.2010 року складено акт державного виконавця про проведення аукціону з реалізації майна, а саме: автомобілю марки SKODA, модель FABIA А, рік випуску - 2007, колір - сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . На прилюдних торгах, що відбулись 22.11.2010 року, автомобіль було реалізовано за 39 740 грн. Кошти, перераховані на поточний рахунок АТ "РОДОВІД БАНК" становлять 26 744,28 грн. Погашення заборгованості за процентами та часткове погашення заборгованості за кредитом підтверджується випискою за рахунком [NUMBER] за період 07.02.2008 року - 13.07.2011 року (т. 1, а.с. 17-18). Тобто, в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №34.1/АА-001.08.2 від 07 лютого 2008 року з додатковою угодою до кредитного договору від 20 серпня 2008 року АТ«Родовід Банк», правонаступником якого є позивач, правомірно надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак, останній порушує вимоги кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту та відсотків, тому станом на 24.10.2011 року виникла заборгованість у сумі 205 411,85 дол. США, що згідно курсу НБУ (7,9757 грн. за 1 долар США) еквівалентно 1 638 303 грн. 29 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 14 193,45 доларів США, що еквівалентно 113 202,70 грн.;пеня - 191 218,40 доларів США, що еквівалентно 1 525 100,60 грн. (т. 1, а.с. 3-5). У судовому засіданні було витребувано і оглянуто матеріали зведеного виконавчого провадження № 50695237 за виконавчим листом № 812/4297/2012 від 14.12.2012 року, з якого встановлено, що 16.05.2019 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», до цього часу заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2012 року виконано не було (т. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Положеннями ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. У постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України, належним виконання зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі і саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не безумовно в національній валюті, відступивши від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, а також у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 308/3824/16-ц, про неможливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті. Наведене дає підстави для висновку, що у разі укладення сторонами кредитного договору, предметом якого є іноземна валюта, суд має ухвалити рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті. Визначення у рішенні еквівалента суми боргу за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами в національній валюті не відповідає вимогам законодавства, є зайвим і неправильним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18)). Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18. Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі № 6-79цс14, а також у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі № 308/3824/16-ц. Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду зазначає, що нею висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18. Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 34.1/АА-001.08.1 було укладено 07.02.2008 року, між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] , предметом договору є відновлювальна кредитна лінія на суму 16 711 доларів США, тобто в іноземній валюті, умови часткового погашення кредиту (дата і сума) також зазначені в іноземній валюті (щомісячно по 199 доларів США), а отже є усі підстави для стягнення суми боргу за кредитом саме в іноземній валюті. Матеріалами справи підтверджено і не спростовано представником [PERSON] - [PERSON] факт укладення кредитного договору, отримання коштів відповідачем та придбання автомобілю марки «SKODA», модель «FABIA А», рік випуску - 2007, колір - сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER] ., а отже заборгованість за тілом кредиту є безспірною і такою, що підлягає стягненню з відповідача. Щодо обґрунтованості застосування позовної давності до вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення кредиту і пені за прострочені проценти. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України спеціальна позовна давність до вимог про стягнення пені, можливість її стягнення кредитором обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, тоді як з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач звернувся до суду 26.10.2011 року, тобто пеня нараховується з 26.10.2010 року. Отже, розрахунок пені за прострочення кредиту за період з 26.10.2010 року по 23.10.2011 року складає: -26.10.2010 року по 06.12.2010 року = 41 день х 1,6% (розмір пені за кожний день прострочення) х 15098,92 (сума боргу) доларів США = 9 904,89 доларів США; -07.12.2010 року по 23.10.2011 року = 321 день х 1,6 % (розмір пені за кожний день прострочення) х 14 193,54 доларів США = 72 898,02 доларів США. Розрахунок пені за прострочені проценти за період з 26.10.2010 року по 06.12.2010 року складає - 41 день х 1,6 % (розмір пені за кожний день прострочення) х 2429,74 доларів США = 1593,91 доларів США. Водночас, суд погоджується із позицією представника відповідача, що АТ «Родовід Банк» змінив строк кредитування з 07.02.2015 року на 11.12.2009 року, так як позивач 11.12.2009 перевів усю заборгованість до простроченої і на виконання приписів п.4.4 Кредитного договору припинив нарахування відсотків. Згідно п.54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 статті 1050 ЦК України. Відповідно до п.81 вказаного рішення Великої Палати Верховного Суду позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду. Таким чином, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення нарахованої на проценти неустойки навіть за один рік до його звернення. Тому, загальна сума заборгованості по пені складає 72 898,02 доларів США. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п`ятої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України у своїй Постанові від 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14. Заборгованість за тілом кредиту становить складає 14 193,45 доларів США. Враховуючи, що розмір пені складає 72 898,02 доларів США не є співмірним з сумою тіла кредиту та значно (більше, ніж у п`ять разів) перевищує збитки, які завдані позивачу, суд вважає необхідним з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, застосувати вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір штрафних санкцій, а саме: до 7100 доларів США. У зв`язку з цим стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором станом на 24.10.2011 року у сумі 21 293 (двадцять одна тисяча двісті дев`яносто три) долара 45 центів США, з яких: 14 193 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто три) долара 45 центів США - прострочена заборгованість за кредитом; 7 100 (сім тисяч сто) доларів США - пеня (зменшена судом на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України). Суд не приймає до увагу посилання представника відповідач на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 08.02.2018 року у справі №442/6663/15, згідно якої за змістом ч.4 ст.613 ЦК України боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи впливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо боржник доведе, що не виконав грошового зобов`язання через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов`язання у вигляді його прострочення боржником не настало і в такому разі вважається, що виконання зобов`язання відстрочено на час прострочення кредитора. Таким чином, ураховуючи суть взаємопов`язаних кредитних і заставних зобов`язань, факт прийняття кредитором від боржника предмета застави для його подальшої реалізації, породжує для кредитора обов`язок вчинити необхідні для цього дії протягом розумного строку (якщо відповідний строк не визначено законом або договором). Ухилення від учинення таких дій зумовлює виникнення прострочення з боку кредитора. На думку суду, з боку позивача у даному випадку не було ухилення від учинення протягом розумного строку дій по реалізації автомобіля [PERSON] . Так, 27.11.2009 року було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Сергеєвим О.О. щодо звернення стягнення на автомобіль марки «SKODA», модель «FABIA А», рік випуску -2007, колір - сірий, державний реєстраційний номер [NUMBER] , а 22.11.2010 року автомобіль було вже реалізовано на аукціоні з реалізації арештованого майна. Вважаю, що майже 12 місяців для вказаних дій не є нерозумними строками, про які було зазначено у постанові Верховного Суду від 08.02.2018 року у справі №442/6663/15. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Відповідно до вимог п.39 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Враховуючи, що з відповідача присуджено до стягнення всю суму заборгованості за кредитом, крім зменшеного судом розміру пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1820,00 гривень. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial