Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою та свої уточнені вимоги мотивує тим, що 21.10.2009 р. на звітно-виборчій конференції профспілкового комітету виробництва ГПА і компресорів (профспілковий комітет виробництва ГПА і компресорів входить до складу відповідача) був обраний головою профспілкового комітету виробництва ГПА і компресорів строком на 5 років. 21.10.2014 р. за розпорядженням голови профкому об'єднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" позивач був звільнений з цієї посади у зв'язку з закінченням строку повноважень на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Своє звільнення вважає незаконним, а розпорядження таким, що підлягає скасуванню, оскільки під час його звільнення не надавалось попередня згода виборного органу, членом якого є позивач, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки. Крім того, відповідачем порушено Статут профспілки працівників машинобудування та металообробки України, п. 4.13 якого передбачено, що у голови відсутнє право звільняти обраних членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), тобто вважає був звільнений за розпорядженням особи, яка не має повноважень для цього. Окрім цього, зазначає позивач, він є депутатом Сумської міської ради. Відповідно до п. 3 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», - депутат місцевої ради може бути звільнений з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу від займаної посади, виключений з навчального закладу за умови його попередження в порядку, встановленому законом. Про таке попередження відповідний власник або уповноважений ним орган письмово повідомляє не менш ніж за 15 днів відповідну місцеву раду. Однак ніяких повідомлень до Сумської міської ради про його звільнення не надходило. Враховуючи вищевикладене позивач просить: визнати звільнення за розпорядженням голови профкому об'єднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" № 01/06-19 від 21.10.2014 р. незаконним та поновити на посаді голови профспілкового комітету виробництва ГПА і компресорів об'єднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе"; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; допустити негайне виконання рішення. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та дали пояснення аналогічні вищевикладеному. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали за наступних підстав. 02.01.1991 р. позивач був звільнений з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з обранням на виборну посаду до комітету профспілки. В подальшому неодноразово був переобирався на цій посаді. Останній раз був обраний 21.10.2009 р., що підтверджується випискою з протоколу звітно-виборної конференції профкому виробництва ГПА і компресорів від 21.10.2009 р. Відповідно до п. 4.9.2 Статуту профспілки працівників машинобудування та металообробки періодичність виборів в первинній профспілковій організації - один раз на 5 років. 08.07.2014 р. на засіданні профспілкового органу відповідача були встановлені строки проведення звітів та виборів в профспілкових групах, цехових комітетах, профорганізаціях ТОВ, ДП та в самій об'єднаній первинній організації ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе». Стосовно профкомів виробництв ГПА і компресорів, насосного виробництва було вирішено провести діяльність цих профкомів та подальшу долю визначити після затвердження структури відповідача. Відповідно до протоколу № 69 від 05.08.2014 р. на засіданні профкому відповідача було прийнято рішення вибори профкому виробництва ГПА і компресорів не проводити. 07.10.2014 р. відповідачем було направлено листа на ім'я Генерального директора ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», в якому повідомили закінчення строку повноважень позивача та необхідність надання йому роботи. 21.10.2014 р. трудовий договір з позивачем був припинений у зв'язку з закінченням строку повноважень, була видана трудова книжка, проведений повний розрахунок. Посилання позивача на необхідність отримання згоди профкому на звільнення його з роботи, а також згоди вищого виборного органу вважають безпідставним. Ст. 43 КЗпП України визначено перелік випадків коли необхідно отримувати попередню згоду на звільнення члена профспілки. Жодного посилання на п. 2 ст. 36 КЗпП України в ній немає, як немає і будь-яких інших вимог отримання попередньої згоди у разі припинення строкового трудового договору. Тому у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 40 п. 1 КЗпП України,- підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення. Судом встановлено, що 21.10.2009 р. на звітно-виборчій конференції профспілкового комітету виробництва ГПА і компресорів (профспілковий комітет виробництва ГПА і компресорів входить до складу об'єднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе») позивач був обраний головою профспілкового комітету виробництва ГПА і компресорів строком на 5 років, що підтверджується випискою з протоколу звітно-виборної конференції профкому виробництва ГПА і компресорів від 21.10.2009 р. (а. с. 26-28, 44). 08.07.2014 р. на засіданні профспілкового органу об'єднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» були встановлені строки проведення звітів та виборів в профспілкових групах, цехових комітетах, профорганізаціях ТОВ, ДП та в самій об'єднаній первинній організації ПАТ Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе. Стосовно профкомів виробництв ГПА і компресорів, насосного виробництва було вирішено провести діяльність цих профкомів та подальшу долю визначити після затвердження структури відповідача (а. с. 39-40, 81-86). Відповідно до протоколу № 69 від 05.08.2014 р. на засіданні профкому відповідача було прийнято рішення вибори профкому виробництва ГПА і компресорів не проводити (а. с. 38, 78-80). Відповідно до статуту профспілки працівників машинобудування та металообробки України основою Профспілки є первинні профспілкові організації (п. 4.1 Статуту). У виробничих, науково-виробничих об'єднаннях можуть створюватись об'єднанні профспілкові організації та обиратись профкоми об'єднань. В об'єднаннях з територіально розділеними структурними одиницями з правом юридичної особи в кожній з них створюється первинна організація і обирається профком (п. 4.2 Статуту). Первинні організації самостійно визначають організаційну структуру (п. 4.3 Статуту). Профспілковий комітет первинної організації визначає штати апарату профкому (п. 4.11.7 Статуту). 07.10.2014 р. відповідачем було направлено лист на ім'я Генерального директора ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», в якому повідомили про закінчення строку повноважень позивача та необхідність надання йому роботи (а. с. 49). У жовтні 2014 року начальник відділу кадрів товариства запропонував позивачеві роботу слюсаря, від якої [PERSON] відмовився. 21.10.2014 р. за розпорядженням голови профкому об'єднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" позивач був звільнений з посади голови профкому виробництва ГПА та компресорів у зв'язку з закінченням строку повноважень, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України (а. с. 4). Суд вважає, що фактично було скорочено посаду голови профкому виробництва ГПА та компресорів з порушенням п. п. 4.2, 4.3 та 4.11.7 Статуту профспілки працівників машинобудування та металообробки України. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», - профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів. Згідно п. 4.13 Статуту профспілки працівників машинобудування та металообробки України, первинною організацією якої є відповідач, визначені повноваження голови первинної профспілкової організації (а. с. 6-25). Відповідно до п. 4.13 Статуту профспілки працівників машинобудування та металообробки України у голови первинної об'єднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» відсутнє право звільняти обраних членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), а має лише право приймати та звільняти найманих працівників профкому (а. с. 6-25). Згідно ч. 3 ст. 252 КЗпП України, - звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок). Під час звільнення [PERSON] попередньої згоди виборного органу, членом якого є позивач, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки, не надавалось. Згідно вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України, - у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З врахуванням викладеного, суд вважає, що звільнення позивача за п. 2 ст. 36 КЗпП України було проведено незаконно, з порушенням чинного законодавства про працю, тому вимоги [PERSON] про поновлення його на посаді голови профспілкового комітету виробництва ГПА і компресорів Об'єднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу - з 22.10.2014 р. по час ухвалення рішення - 03.02.2015 р. у розмірі 45 959,34 грн. Згідно з п. 2 Постанови КМУ "Про порядок обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 р. № 100 із змінами та доповненнями середньомісячна заробітна плата обчислюється за два останні місяці, що передують звільненню. Згідно з довідкою відповідача (а. с. 29) середньомісячна заробітна плата [PERSON] перед звільненням становила 13 221,18 грн., а заробітна плата за один робочий день - 629,58 грн. 15 376,68 грн. + 11 065,67 грн. = 26 442,35 грн. 26 442,35 грн. : 2 міс. = 13 221,18 грн. 13 221,18 грн. : 21 день = 629,58 грн. - середньоденна заробітна плата 629,58 грн. х 73 дня = 45 959,34 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 459,59 грн., від сплати якого позивач був звільнений при подачі позовної заяви до суду. З урахуванням положень ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 13 221,18 грн.

Outcome: approved