Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 150155,26 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.12.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2840-13-00466, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, пов'язаних з транспортним засобом "Toyota Venza", 2010 року випуску, номерний знак [NUMBER] (а.с. 5-14). 18.01.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу "Toyota Venza", номерний знак [NUMBER], що належить Підприємству з іноземними інвестиціями "Ітрако", під керуванням [PERSON], та транспортного засобу "Hyundai Accent", номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується копією Довідки Відділу ДАІ Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві, копією Довідки №9335368 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 21-23). Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок порушення Правил дорожнього руху, що спричинило вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду та пошкодження даних транспортних засобів (а.с. 24). Відповідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно Звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля Toyota Venza №4001 від 30.01.2014 року вартість відновлювального ремонту, автомобіля Toyota Venza, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП та з урахуванням розцінок ТОВ "Саміт Моторз Україна" складає 210197,32 грн. (а.с. 25-47). Відповідно Звіту про оцінку вартості працездатних складових частин автомобіля Toyota Venza №4001 від 06.02.2014 року вартість працездатних складових частин для подальшої експлуатації автомобіля Toyota Venza, державний номер [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту їх фізичного зносу за мінусом вартості робіт по їх демонтажу, складає 75620,74 грн. (а.с. 48-51). Підприємство з іноземними інвестиціями "Ітрако" звернулося до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" із заявою про перерахунок страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 52). Відповідно Розрахунку суми страхового відшкодування від 03.03.2014 року сума страхового відшкодування складає 199155,26 грн. (а.с. 56). Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" суму страхового відшкодування, яка відповідно Страхового акту №ДККА-34051 від 03.03.2014 року, складає 199155,26 грн., перерахувало Підприємству з іноземними інвестиціями "Ітрако", що підтверджується платіжним дорученням №5069 від 03.03.2014 року (а.с. 58). Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" зверталося до [PERSON] з досудовим попередженням, відповідно до якого, відповідач мав сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, зазначивши, що страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. було виплачено Приватним акціонерним товариством "Українська охоронно-страхова компанія", в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача (а.с. 59-60). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. За ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно правових обов'язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, які мають загальнообов'язковий характер. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved