Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою, де заінтересована особа відділ реєстрації прав на нерухоме майно Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві зазначив, що на підставі рішення виконкому Тячівської міської ради від 30 вересня 1997 року №182 йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства в м. Тячів вур. "Сурдик" та 0,07 га для будівництва житлового будинку в м. Тячів по вул. Свердлова, 32 (теперішня вулиця Гетьмана Мазепи), що підтверджується виданим йому правовстановлюючим документом - Державним актом на право приватної власності на землю серії ЗК-011 №03200 від 06 квітня 2000 року. Оскільки даний державний акт не був виготовлений в системі геодезичних координат, а відтак не визначено кадастровий номер, він звернувся в Управління держагенції із земельних ресурсів в Тячівському районі, де вказану ділянку на підставі технічної документації із землеустрою внесли в базу даних ДЗК і видали йому два витяги із Державного земельного кадастру на вказані земельні ділянки з кадастровим номером №2124410100:03:004:0232 з цільовим призначенням - для особистого селянського господарства, розташованої в м. Тячів в урочищі "Сурдук" та №2124410100:08:002:0359 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої в м. Тячів по вул. Гетьмана Мазепи, 32. Однак, державний реєстратор відмовив йому у внесенні в реєстр речових прав на нерухоме майно та у видачі Свідоцтв про право власності на земельні ділянки через те, що у вищезазначеному державному акті вказано, що земельні ділянки належать [PERSON] а не [PERSON], що перешкоджає реєстрації прав на земельні ділянки. На підставі викладеного просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт належності йому правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК-011 №03200 від 06 квітня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 424, виданий на ім'я [PERSON], жителя [INFO]. В судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації прав на нерухоме майно Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Із Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК-011 № 03200 від 06 квітня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 424, вбачається, що він виданий на ім'я [PERSON], жителя [INFO] (а.с.4). Згідно рішення виконкому Тячівської міської ради від 30 вересня 1997 року №182, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства в м. Тячів в ур. "Сурдик" та 0,07 га для будівництва житлового будинку в м. Тячів по вул. Свердлова, 32 (а.с.5). Із довідки Тячівської міської ради № 02-25/441 від 12 липня 2015 року вбачається, що в Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК-011 № 03200 від 06 квітня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №424, помилково внесено власника земельної ділянки [PERSON], хоча фактичним власником земельної ділянки та цього акту є [PERSON] (а.с.13). Враховуючи наведене та ту обставину, що всі дані, крім наведеної розбіжності у імені співпадають та встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає, що вимоги заявника слід задовольнити.

Outcome: approved