Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач КП "Будинкоуправління" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь КП "Будинкоуправління" заборгованість на надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 408,61 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачкою встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. 11 березня 2010 року між КП "Будинкоуправління" та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно якого позивач забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою: м. Дубровиця, вул. Артеменка, 24,121, Рівненської області, а відповідач забезпечує своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, що передбачені цим договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подав заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки заборгованості, яку наводить позивач, не існує. Також пояснив, що позивач не надав достовірної інформації про діючі договірні відносини та стан розрахунків між ним та позивачем. Він вчасно сплачує кошти за надання послуг з утримання будинків і споруд за тарифами, що вказані в договорі №688 від 11.03.2010 року, однак позивач нараховує плату за свої послуги по тарифах, які не були узгоджені між ним та позивачем, та не були зафіксовані в договорі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши докази по справі, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Рішенням виконавчого комітету Дубровицької міської ради від 31.10.2008 року №336 КП "Будинкоуправління" визначено виконавцем послуг по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Дубровицької міської ради № 21 лютого 2013 року затверджені розміри тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком (а.с.11). Відповідно до п. 11.1 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлений договором строк (а.с.6). Аналізом особового рахунку платника по квартплаті за період з 01.04.2013 року по 01.07.2015 року, наданих позивачем на ім'я відповідача, встановлено, що відповідачем оплачуються рахунки за отримані послуги, однак не у повному обсязі, а тому виникла заборгованість, загальна сума якої становить 408,61 грн. Судом встановлено, що 04 червня 2015 року Дубровицьким районним судом винесено ухвалу про скасування судового наказу від 23 квітня 2015 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги в розмірі 408,61 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 11 березня 2010 року між Комунальним підприємством "Будинкоуправління" та [PERSON] було укладено договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.6). Договір підписаний відповідачем, цим підтверджується згода останнього на усі умови, встановлені в цьому договорі, а звідси слідує, що відповідач є споживачем послуг, що надаються КП "Будинкоуправління". На підставі ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій входять: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни/тарифи на комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень визначених законом. Підпунктом 5 п.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно статті 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі статтею 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", КП зобов'язано забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до частин 4, 6 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні послуги за державними тарифами і розцінками. Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Заборгованість власників квартир по укладених угодах, пов'язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в безспірному порядку, спори з цього питання вирішуються судом. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Твердження відповідача про незабезпечення виконавцем своєчасності та якості наданих житлово-комунальних послуг є недоведеними у розумінні ст.ст.58-60 ЦПК України, а надані відповідачем копії актів-претензій є неналежно оформленими. Зазначаючи, що позивач не реагував на заяви (скарги) відповідача щодо неякісних житлово-комунальних послуг, відповідачем не враховано положення ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно з якою встановлена певна чітко виписана процедура складання акта-претензії за неякісні житлово-комунальні послуги. У зв'язку із цим відповідач повинен був надати докази того, що він надсилав позивачу акти-претензії щодо себе, як сторони спору з визначеними законом даними, а в разі неприбуття представника виконавця - чи підписувався він не менш як двома споживачами. Лише при таких умовах цей акт-претензія визнається дійсним і є підставою для перерахунку платежів. Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на акти-претензії. Однак, ці докази не відповідають вимогам закону, які є підставою для перерахунку платежів (ст. ст. 58, 59 ЦПК України - належність та допустимість доказів). Суд вважає акти-претензії такими, що не відповідають вимогам ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", оскільки з даних актів не вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підписали акти-претензії, є дійсно споживачами. Будь-яких належних доказів на підтвердження того, що вищезазначені послуги позивачем надавалися неналежним чином або взагалі не були надані, відповідачем не представлено, тому суд вважає існуючу заборгованість за надання послуг по вищевказаному договору об'єктивною, оскільки така простежується з 2013 року. Таким чином, між сторонами існують договірні правовідносини щодо надання послуг, пов'язаних з утриманням будинку, споруд, прибудинкової території, тому [PERSON] зобов'язаний оплатити отримані комунальні послуги, які були надані КП "Будинкоуправління". Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не виконує у повному обсязі зобов'язань, передбачених законом та договором щодо участі у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, оплати наданих житлово-комунальних послуг, у зв'язку із чим позовні вимоги щодо стягнення з нього заборгованості за надані житлово-комунальні послуги є обґрунтованими. При цьому суд враховує, що [PERSON] не може самостійно виконувати роботи по утриманню будинку та прибудинкової території, а безумовно користується послугами КП "Будинкоуправління". Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Споживач, тобто фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З урахуванням наведеного, чинного законодавства, а також враховуючи необгрунтованість доводів про те, що послуги комунальним підприємством не надавалися, чи надавалися невідповідної якості, не підтверджені належними актами-претензіями відповідача до позивача, а тому суд приходить до висновку, що розмір нарахування заборгованості відповідачем перед позивачем по сплаті таких витрат за надання послуг по обслуговуванню будинку і прибудинкової території на загальну суму 408,61 грн. є обґрунтованим, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одночасно суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі - витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.)

Outcome: approved