Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 19.10.2012 р. водій [PERSON], керуючи автомобілем "ВАЗ - 210990" р/н [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «ВАЗ 2107» р/н [NUMBER] дані обставини встановлені постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2012 року, якою вказаного водія визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, цивільно - правова відповідальність відповідача, як володільця автомобіля " ВАЗ - 210990" р/н [NUMBER], за збиток заподіяний при його експлуатації, була застрахована позивачем на підставі полісу № АВ/6509009 від 05.06.2012 року. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи (відповідача), відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 22 зазначеного вище Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи; тому позивач, виконуючи договірні зобов'язання за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6509009 від 05.06.2012 року, на підставі заяви потерпілої особи від 17.12.2012, звіту про оцінку матеріального збитку від 02.11.2013р., страхового акту № 10/25466/3.2.29, відшкодував потерпілій особі заподіяний збиток в розмірі 5 965,51 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до /мов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; за приписами ст. 33 Закону учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих дні", повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Ст. 38 Закону передбачено права страховика (позивача) після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу (Відповідача), якщо він не повідомив страховика про ДТП у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону, тобто у триденний строк після ДТП. Так, відповідач (водій забезпеченого транспортного засобу), зазначеного зобов'язання не виконав та позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди у встановлений строк не повідомив, на надіслану претензію відповідач жодним чином не відреагував, заборгованість не сплатив. У зв'язку з вищенаведеним у позові й заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 5 965,51 грн. У судове засідання сторони не з'явилися, водночас представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд позов задовольнити повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, та не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішував справу у порядку заочного розгляду та на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. 19.10.2012 р. водій [PERSON], керуючи автомобілем "ВАЗ 21099» р/н [NUMBER], не витримав безпечну дистанцію руху та здійснив наїзд на а/м «ВАЗ 2107» р/н [NUMBER], який рухався попереду, транспортні засоби отримали механічні пошкодження; дані обставини встановлені постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2012 року, якою вказаного водія визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення. На виконання ч. 4 ст. 61 ЦПК України встановлені постановою судді обставини є такими, що не потребують доказування. Судом встановлено, що цивільно - правова відповідальність відповідача за збиток заподіяний при його експлуатації, була застрахована позивачем на підставі полісу № АВ/6509009 від 05.06.2012 року. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи (відповідача), відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 22 зазначеного вище Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи; тому позивач, виконуючи договірні зобов'язання за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6509009 від 05.06.2012 року, на підставі заяви потерпілої особи від на від 17.12.2012, звіту про оцінку матеріального збитку від 02.11.2013р., страхового акту № 10/25466/3.2.29, відшкодував потерпілій особі заподіяний збиток в розмірі 5 965,51 грн. Відповідно до ст. 33 Закону учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих дні", повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди; за ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до /мов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 38 Закону передбачено права страховика (позивача) після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу (Відповідача), якщо він не повідомив страховика про ДТП у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону, тобто у триденний строк після порожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено на підставі наданих позивачем доказів у відповідності до приписів ст.ст. 57-59 ЦПК України, що відповідач (водій забезпеченого транспортного засобу) зазначеного зобов'язання не виконав та позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди у встановлений строк не повідомив, на надіслану претензію відповідач не відповів, у зв'язку з чим для суду з метою поновлення порушених прав позивача вбачаються підстави для ухвалення про стягнення з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Країна» в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5 965,51 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved