Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

07 вересня 2017 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 22 жовтня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір №429/10/2013/0180. Згідно умов п.п.1.1-1.4 кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на придбання житлової нерухомості в сумі 92 000,00 гривень в строк з 22 жовтня 2013 року по 21 жовтня 2024 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 18,8% річних у валюті кредиту. За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 23,8% річних у валюті кредиту. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується заявою на видачу готівки №7008_23 від 22 жовтня 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №429/10/2013/0180П від 22 жовтня 2013 року, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед кредитором солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до п.1.1-1.2 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником [PERSON] перед позивачем за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив, тому загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 13 серпня 2017 року становить 86 141,43 гривень, з яких 77 951,42 гривні строковий кредит; 3 640,93 гривень прострочений кредит; 559,90 гривень строкові проценти; 3 989,18 гривень прострочені проценти. В забезпечення виконання зобов'язання за договором, 22 жовтня 2013 року між сторонами було укладено договір іпотеки №429/10/2013/0180з, за умовами якого банку в іпотеку передано трикімнатну квартиру №3 в будинку №2 по ву.К.Маркса, м.Першотравенська, Дніпропетровської області. Згідно п.3.3.6 договору іпотеки іпотекодавець зобов'язався на період дії цього договору застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок у відповідності до вимог банку та надати банку копії договорів страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за цими договорами. Відповідно до п.4.2 договору іпотеки за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.6 договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф, розмір якого встановлюється залежно від строку, протягом якого іпотекодавець порушував вимоги п.3.3.6 договору і становить 0,5% від заставної вартості предмета іпотеки, визначеної п.2.2 договору, який збільшується на 0,05 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2 календарного місяця, що слідує за місяцем порушення. Відповідно до п.2.2 договору іпотеки предмет іпотеки оцінено сторонами в 115 000,00 гривень. 02 жовтня 2015 року між [PERSON] та ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" було укладено договір добровільного страхування майна №2368493-10-04-01. Дія договору припиняється 21 жовтня 2016 року. Станом на 23 серпня 2017 року доказів підтвердження дії договору страхування майна, що знаходиться в іпотеці, відповідач позивачу не надав. Таким чином, у позивача виникли підстави для стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п.4.2 договору іпотеки, який становить (115 000,00 гривень х 0,95%) (0,5% +,05 п.п. х 9)) = 1 092,50 гривень. 18 грудня 2017 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що за час судового розгляду відповідачем повністю погашена прострочена заборгованість по кредиту і процентам, тобто, більшість обставин, що стали підставою для звернення банку із позовом, зокрема, про стягнення всієї суми боргу по кредиту перестали існувати. Однак, невиконання відповідачем умов договору іпотеки щодо страхування предмету іпотеки так і залишилися не усунутими. Тому, позивач залишає і підтримує тільки позовні вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення штрафу за нестрахування предмета іпотеки. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ АБ "Укргазбанк"штраф за нестрахування предмета іпотеки, передбачений п.4.2 договору іпотеки №429/10/2013/0180з від 22 жовтня 2013 року в сумі 1 092,50 гривень та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, уточнені позовні вимоги визнали у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити. Дійсно, 22 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №429/10/2013/0180. Згідно умов п.п.1.1-1.4 кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на придбання житлової нерухомості в сумі 92 000,00 гривень в строк з 22 жовтня 2013 року по 21 жовтня 2024 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 18,8% річних у валюті кредиту. За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 23,8% річних у валюті кредиту. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується заявою на видачу готівки №7008_23 від 22 жовтня 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №429/10/2013/0180П від 22 жовтня 2013 року, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед кредитором солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до п.1.1-1.2 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником [PERSON] перед позивачем за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив, тому загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 13 серпня 2017 року становить 86 141,43 гривень, з яких 77 951,42 гривні строковий кредит; 3 640,93 гривень прострочений кредит; 559,90 гривень строкові проценти; 3 989,18 гривень прострочені проценти. 18 грудня 2017 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що за час судового розгляду відповідачем повністю погашена прострочена заборгованість по кредиту і процентам, тобто, більшість обставин, що стали підставою для звернення банку із позовом, зокрема, про стягнення всієї суми боргу по кредиту перестали існувати. Однак, невиконання відповідачем умов договору іпотеки щодо страхування предмету іпотеки так і залишилися не усунутими. Тому, позивач залишає і підтримує тільки позовні вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення штрафу за нестрахування предмета іпотеки. У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання зобов'язання за договором, 22 жовтня 2013 року між сторонами було укладено договір іпотеки №429/10/2013/0180з, за умовами якого банку в іпотеку передано трикімнатну квартиру №3 в будинку №2 по ву.К.Маркса, м.Першотравенська, Дніпропетровської області. Згідно п.3.3.6 договору іпотеки іпотекодавець зобов'язався на період дії цього договору застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок у відповідності до вимог банку та надати банку копії договорів страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за цими договорами. Відповідно до п.4.2 договору іпотеки за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.6 договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф, розмір якого встановлюється залежно від строку, протягом якого іпотекодавець порушував вимоги п.3.3.6 договору і становить 0,5% від заставної вартості предмета іпотеки, визначеної п.2.2 договору, який збільшується на 0,05 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2 календарного місяця, що слідує за місяцем порушення. Відповідно до п.2.2 договору іпотеки предмет іпотеки оцінено сторонами в 115 000,00 гривень. 02 жовтня 2015 року між [PERSON] та ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" було укладено договір добровільного страхування майна №2368493-10-04-01. Дія договору припиняється 21 жовтня 2016 року. Станом на 23 серпня 2017 року доказів підтвердження дії договору страхування майна, що знаходиться в іпотеці, відповідач позивачу не надав. Таким чином, у позивача виникли підстави для стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п.4.2 договору іпотеки, який становить (115 000,00 гривень х 0,95%) (0,5% +,05 п.п. х 9)) = 1 092,50 гривень. Згідно ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Вказаний штраф в сумі 1 092,50 гривень слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного [PERSON] Товариства АБ «Укргазбанк», також на підставі ст.ст.133,141 ЦПК України судовий збір в сумі 1 600,00 гривень.

Outcome: approved