Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

31 січня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визначення часток в праві спільної власності і визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що в 1993 році вона отримала службове житло від Ягодинської митниці за адресою: ст. Ягодин Любомльського району Волинської області, загальною площею 100,2 м.кв., яке в подальшому в 1996 році вона приватизувала разом з сином [PERSON] та дочкою [PERSON]. У 2005-2007 роках вона з чоловіком, відповідачем по справі, здійснили добудову будинку, попередньо отримавши дозвіл. 29 березня 2007 року КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» зареєструвало право власності на весь житловий будинок загальною площею 362,2 м.кв з надвірними будівлями та спорудами на [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. При цьому реєстрацію безпідставно було здійснено на підставі свідоцтва про право власності від 30.09.1996 року виданого Волинською митницею на квартиру 100,2 м.кв. Рішенням Любомльського районного суду від 15 лютого 2017 року добудована частину житлового будинку загальною площею 262 м.кв., господарські споруди - гараж 69,7 кв.м., літню кухню 34,9 м.кв., два сараї 44,1 м.кв. та 32,7 м.кв, та вбиральню, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в селі Римачі Любомльського району Волинської області, визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладені обставини просила суд визначити, що частка померлого [PERSON], [INFO], в праві спільної власності на житловий будинок, загальною площею 382,0 м.кв, житловою 166,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами сарай Б-1, літня кухня В-1, гараж Г-1, сарай Д-1, вбиральню-Е, огорожа -1 по [ADDRESS] становить 4/100; визнати за [PERSON] право власності на 4/100 частки в житловому будинку, загальною площею 382,0 кв.м., житловою 166,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами сарай Б-1, літня кухня В-1, гараж Г-1, сарай Д-1, вбиральню -Е,огорожа -1 по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] року; визначити, частку в праві спільної власності на житловий будинок, загальною площею 382,0 м.кв, житловою 166,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами сарай Б-1, літня кухня В-1, гараж Г-1, сарай Д-1, вбиральню -Е, огорожа -1 по [ADDRESS] [PERSON] 48/100; визнати за [PERSON] право власності на 48/100 частки в житловому будинку, загальною площею 382,0 кв.м., житловою 166, 2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами сарай Б-1, літня кухня В-1, гараж -Г-1, сарай Д-1,вбиральню -Е,огорожа -1 по [ADDRESS]; визнати недійсним технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна - садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою [ADDRESS] без інвентарного та реєстрового номерів виготовлений 20 лютого 2007 року КП «Волинське бюро технічної інвентаризації» з моменту його виготовлення; усунути перешкоду в державній реєстрації права власності належних їй часток в житловому будинку, загальною площею 382,0 кв.м., житловою 166,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами сарай Б-1, літня кухня В-1, гараж -Г-1, сарай Д-1, вбиральню -Е, огорожа -1 по [ADDRESS] шляхом визнання протиправним та скасуванням в реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про право власності- реєстраційний номер № 18346758, номер запису 75/6 2704, тип об'єкта - будинок, адреса об'єкта : [ADDRESS] про реєстрацію здійснений 29.03.2007 року та в реєстровій книзі за №2704. Ухвалою судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 березня 2018 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» про визначення часток в праві спільної власності і визнання права власності в порядку спадкування - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" Стрюкову Ірину Олександрівну (вул. Січових Стрільців, 15, м. Київ, 04053). В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. Представник КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" Стрюкова І.О. в судове засідання не з'явилася хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань не подавали. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 20.03.2008 року. 30 вересня 1996 року за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру за адресою: ст. Ягодин Любомльського району Волинської області, загальною площею 100,2 м.кв., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30 вересня 1996 року №2704. Рішенням Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 25.10.2005 року №42 [PERSON] дозволено реконструкцію вищевказаного жилого будинку (квартири) та будівництво гаража, літньої кухні, господарських приміщень, вольєра по [ADDRESS] 19 березня 2007 року [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 25 га в селі Римачі Любомльського району Волинської області. 27 лютого 2007 року складено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта садибної забудови, по [ADDRESS], який затверджено 27 лютого 2007 року. Згідно вищевказаного акту загальна площа добудованої частини житлового будинку по [ADDRESS] становила 262 кв.м.. З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серії [NUMBER] слідує, що КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 29 березня 2007 року зареєструвало право власності на житловий будинок, загальною площею 362,2 кв.м., сараї, вбиральню, літню кухню, гараж та огорожу на [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. При цьому зазначено, що реєстрацію було здійснено на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності від 30.09.1996 року виданого Волинською митницею на квартиру 100,2 м.кв. 18 листопада 2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], реєстраційний номер 427. Рішенням Любомльського районного суду від 15 лютого 2017 року добудована частину житлового будинку загальною площею 262 м.кв., господарські споруди - гараж 69,7 кв.м., літню кухню 34,9 м.кв., два сараї 44,1 м.кв. та 32,7 м.кв, та вбиральню, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в селі Римачі Любомльського району Волинської області, визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Ухвалюючи вищевказане рішення суд виходив із положень ст. 368 ЦК України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Разом з тим, вказаним рішенням свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.11.2013 року, реєстраційний номер 427, виданого [PERSON] приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Семенюк Н.М. визнано недійсним. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як зазначалося вище, 30 вересня 1996 року за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру за адресою: ст. Ягодин Любомльського району Волинської області, загальною площею 100,2 м.кв. Доказів того, що між співвласниками була домовленість про розподіл часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться в селі Римачі Любомльського району Волинської області, у тому числі нерівній, у справі не здобуто. Таким чином, розмір часток кожного із співвласників майна - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яке знаходиться у спільній сумісній власності, складало по 1/3 цього майна - квартири, загальною площею 100,2 м.кв. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні». [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 квартири [ADDRESS] В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його матір - [PERSON], що підтверджується постановою приватного нотаріуса Семенюк Н.М. від 19.05.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відтак спільне майно подружжя, за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з врахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ч. 1ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Відповідно до ст.71 ч.1 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Перебування спірного майна в іпотеці або дослідження обставин укладання цього договору не впливає на поділ майна подружжя, оскільки останнє підлягає поділу, навіть якщо воно знаходиться у третіх осіб, а гарантії іпотекодержателя щодо спірного майна визначені ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. В даному випадку іпотекодержателем спірного житлового будинку ПАТ КБ "Надра", уповноважена особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" Стрюкова Ірина\~Олександрівна була залучена до участі у справі в якості третьої особи, однак будь-яких пояснень останньої до суду не надходило. Згідно вимог ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки є рівними. В законі не визначено, в якій величині повинна зазначатися частка. Лише Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що розмір часток зазначається у простих дробах (п. 5.10). Експертом Бойком Андрієм Анатолійовичем (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 003059) на підставі Свідоцтва на право власності на житло видане 30.09.1996 року Волинською митницею, Pішення Любомльського районного суду Волинської області від 15 лютого 2017 року, яке 7 березня 2017 року набрало законної сили, проведено інвентаризацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та визначено частки в праві власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів частки у праві власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] становлять - [PERSON] 48/100, [PERSON] 44/100, [PERSON] 4/100, [PERSON] 4/100 . Зокрема, [PERSON] належить: 1/2 частки сходова 1-1 пл. 6,5 кв.м, 1/2 частки коридорі-2 пл. 7,1 кв.м.. 1/2 частки приміщення 1-3 пл. 17,0 кв.м.. 1/2 частки кладова 1-4 пл. 4,1 кв.м., 1/2 частки котельня 1-5 пл. 5,0 кв.м., 1/2 частки кладова1-6 пл. 7.2 кв.м., 1/2 частки коридор 1-7 пл. 10,7 кв.м., 1/2 частки санвузол 1-8 пл. 7,5 кв.м.. 1/2 частки кухня 1-9 пл. 25,0 кв.м., 1/3 частки кімната 1-Ю пл. 12,2 кв.м., 1/3 частки коридор 1-1 1 пл. 3.5 кв.м, 1/3 частки кімната 1-12 пл. 8.6 кв.м, 1/3 частки кімната 1-13 пл. 10,3 кв.м, 1/2 частки хол 1-14 пл. 8.4 кв.м, 1/3 частки коридор 1-15 пл.31.5 кв.м, 1/3 частки кімната 1-16 пл. 23,4 кв.м, 1/3 частки кімната 1-17 пл. 11.7 кв.м. 1/2 частки санвузол 1-18 пл. 8.3 кв.м. 1/2 частки сходова 1-19 пл. 8.4 кв.м. 12 частки коридор 1-20 пл. 14.5 кв.м. 1/2 частки кімната 1-21 пл. 17,5 кв.м., 1/2 частки коридор 1-22 пл. 13.5 кв.м. 1/2 частки кімната 1 -23 пл. 19,8 кв.м. 1/2 частки кімната 1-24 пл. 17.3 кв.м, 1/2 частки санвузол 1-26 пл. 11,7 кв.м. 1/2 частки кухня 1-27 пл. 20,5 кв.м, 1/2 частки кімната 1-28 пл. 20,3 кв.м. 1/2 частки кімната 1-29 пл. 25,1 кв.м, 1/2 частки ганок аі, 1/2 частки сарай Б-1, 1/2 частки літня кухня В-1, 1/2 частки гараж Г-1, 1/2 частки сарай Д-1, 1/2 частки вбиральня Е, 1 /2 частки огорожа 1. [PERSON] належить: 1/3 частки кімната 1-10 пл. 12.2 кв.м., 1/3 частки коридор 1-11 пл. 3,5 кв.м. 1/3 частки кімната 1-42 пл. 8,6 кв.м, 1/3 частки кімната 1-13 пл. 10.3 кв.м, 1/2 частки хол 1-14 пл. 8,4 кв.м, 1/3 частки коридор 1-15 пл.31,5 кв.м, 1/3 частки кімната 1-16 пл, 23.4 кв.м. 1/3 частки кімната 1-17 пл. 11,7 кв.м.; [PERSON] належить: 1/3 частки кімната 1-10 пл. 12.2 кв.м.. 1/3 частки коридор 1-11 пл. 3,5 кв.м, 1/3 частки кімната 1-12 пл. 8.6 кв.м, 1/3 частки кімната 1-13 пл. 10.3 кв.м, 1/2 частки хол 1-14 пл. 8,4 кв.м. 1/3 частки коридор 1-15 пл.31,5 кв.м. 1/3 частки кімната 1 - 16 пл. 23.4 кв.м, 1/3 частки кімната 1 -17 пл. 11,7 кв.м.; [PERSON] належить: 1/2 частки сходова 1-1 пл. 6.5 кв.м, 1/2 частки коридорі-2 пл. 7.1 кв.м., 1/2 частки приміщення 1-3 пл. 17.0 кв.м.. 1/2 частки кладова 1-4 пл. 4.1 кв.м., 1/2 частки котельня 1-5 пл. 5.0 кв.м.. 1/2 частки кладова 1-6 пл. 7,2 кв.м.. 1/2 частки коридор 1-7 пл. 10.7 кв.м., 1/2 частки санвузол 1-8 пл.7,5 кв.м., 1/2 частки кухня 1-9 пл. 25.0 кв.м., 1/2 частки хол 1-14 пл. 8.4 кв.м, 1/2 частки санвузол 1-18 пл. 8.3 кв.м, 1/2 частки сходова 1-19 пл. 8,4 кв.м, 1/2 частки коридор 1-20 пл. 14.5 кв.м. 1/2 частки кімната 1-21 пл. 17,5 кв.м.. 1/2 частки коридорі-22 пл. 13.5 кв.м. 1/2 частки кімната1-23 пл. 19,8 кв.м. 1/2 частки кімната і-24 пл. 17,3 кв.м. 1/2 частки санвузол 1-26 пл. 11.7 кв.м, 1/2 частки кухня 1-27 пл. 20,5 кв.м, 1/2 частки кімната 1-28 пл. 20.3 кв.м, 1/2 частки кімната 1-29 пл. 25,1 кв.м, 1/2 частки ганок аі, 1/2-часткн сарай В-1, 1/2 частки літня кухня В-1, 1/2 частки гараж Г-1, 1/2 частіш сарай Д-1, 1/2 частки вбиральня Е. 1/2 частки огорожа 1. Враховуючі встановлені вище обставини, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] належить 4/100 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У відповідності до ч. 1 ст. 182 та ст. 334 ЦК України таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п.3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Пунктом 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», передбачено, що державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. Відповідно до ч.4ст.206 Цивільного процесуального кодексу України(ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Абзацом 6 п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», постановлено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З огляду на вищевикладене, проаналізувавши межі заявлених вимог та відповідність їх нормам матеріального права, оцінивши матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги те, що відповідачі не заперечили проти скасування запису в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Вимоги позивача до Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України, оскільки технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, останній носить лише інформаційний характер.

Outcome: partial