Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, які в подальшому зменшив, позивач зазначив, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 21.05.2009 року. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Зазначають, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку». Вказують, що відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, зазначають, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зазначають, що у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням зменшення розміру позовних вимог має заборгованість 13 273, 69 грн., з яких: 3545,03 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 6173,70- заборгованість за простроченими відсотками, 3554,69 грн. заборгованість з пені). Просять задовольнити зменшені позовні вимоги та стягнути з відповідача в їх користь 13 273, 69 грн. - заборгованості за кредитом та судовий збір. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Разом із позовною заявою представником позивача Кіріченко В.М. було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, однак надав заяву у якій просить в задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі. Пр. відповідача [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає такі безпідставними та такими що не підлягають до задоволення з наступних підстав. 21.05.2009 року між АТ КБ Приватбанк та [PERSON] було підписано Заяву, відповідно до якої він оформив платіжну картку «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, бажаний кредитний ліміт зазначено в розмірі 500 грн. При цьому зазначив, що заява не містить відомостей про формлення відповідачем кредитного договору зі збільшенням розміру кредитного ліміту на 8000 грн., як це зазначено в позові. Зазначив, що в додатках до позову міститься довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, однак така не підписана представником банку та не містить підспису відповідача, який свідчив би про погодження на зміну кредитного ліміту. Також зазначив, що позивач не надав підписаних відповідачем умов та привл надання банківських послуг та Правил користування відповідною платіжною карткою. Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними. Вважає, що при укладені договору АТ КБ Приватбанк дотримав вимог, передбачених частиною другою ст.11 Закону №1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які заначив Позивач. Таким чином вважає, що має місце недоведеність і не обгрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, яким обгрунтував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком. Пр. позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому наголошує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв долового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Так на даний час, відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Просить суд задоволити позовні вимоги. Пр. відповідача [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що аргументи викладені позивачем у відповіді на відзив не підтримує та заперечує в повному обсязі, вважає такі безпідставними. Зокрема наголошує, що споживчий кредит -грошові кошти, що надаються споживачу, тобто фізичній особі, на прдбання товарів (робіт, послуги) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діляьністю. Також зазначає, надання банком примірників Умов та правил, які жодним чином не підписані Відповідачем, не дають підстав вважати що такі доведені до відома відповідачу. Звертає увагу, на виписку по рахунку, яка надана до суду вбачається, що остання операція із внесенням коштів Відповідачем мала місце 27.06.2017 року, після чого подальшого надходження на платіжну картку не відбувалося, а саме з 27.06.2017 року. Стверджує, що починаючи з 27.06.2017 року у Позивача виникло право на звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості та з цього моменту почав спливати строк позовної давності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у розмірі 133 908, 75 грн у повному обсязі за недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог, а також із пропуском строку позовної давності. Пр. позивача Меркулова В.В. подала до суду пояснення від 16.02.2021 року у яких зазначила, що відповідач приєднався до нових умов та правил надання Банківських постуг шляхом підписання відповідної- анкети від 23.05.2011 року. Банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Зазначає, що ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини. Вказує, відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицьовій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місця. Отже строк випущеної картки до останнього дня 04.2015 року. Позивач звернувся до суду 04.09.2020 року - до спливу строку позовної давності. Просить суд задоволити уточнені позовні вимоги Банку в повному обсязі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач гр. [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав «Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» № б/н від 21.05.2009 року. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримання картки). У подальшому, 23.04.2018 року, розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У відповідності до п.3.2, п.3.3 Договору, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Представником позивача до позовної заяви долучено копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна". Судом встановлено, що відповідач порушив зобов`язання по погашенню кредиту, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак відповідач не виконує умови договору, через що виникла заборгованість станом на 30.06.2020 року в розмірі 13 273,69 грн (3545,03 грн-заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 3545,03 грн. - забогованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит зігдно ст. 625; 6173,70 грн. заборгованість за простроченими відстотками; 3554,96 - заборгованість з пені). Наведений представником позивача розрахунок заборгованості є арифметично вірним, а тому, судом такий береться до уваги. Із врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягнути в користь АТ КБ «ПриватБанк» 13 273,69 гривень заборгованості за кредитним договором, а також стягнути 2102,00 грн. витрат по оплаті судового збору. Щодо строку позовної давності, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Встановлено, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануітет, тощо. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 року справа №6-61цс 14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. При цьому, зобов`язання [PERSON] перед банком не виконані, тому позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 08.09.2020 року, в межах строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за Договором. Тому, посилання відповідача про те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування, судом до уваги не приймається. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2102 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved