Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

05.03.2014 р. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» /далі КПТМ/ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 7231,46 грн. заборгованості по оплаті за опалення по квартирі [ADDRESS] за період з 01.08.2001 р. по 01.06.2012 р. Вказує, що відповідач за вказаний період зобов'язання по сплаті належним чином не виконує. Судовий наказ від 27.11.2012 р. було скасовано судом, тому строк позовної давності переривася поданням заяви про видачу судового наказу відповідно до ст.ст.257, 264 ЦК України. 09.10.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до КПТМ про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкодив сумі 100000 грн. завданою порушенням прав споживача. Вказує, що КПТМ без згоди [PERSON] відкрив на неї особовий рахунок, проводячи нарахування за спожиту теплову енергію. Вказане є порушенням ст.ст.2, 11 Закону України «Про захист персональних даних», оскільки використання та обробка персональних даних відбувається тільки зі згоди суб'єкта. Власником квартири [PERSON] стала з 31.07.2007 р. купивши її в попереднього власника, тому покладення обов'язку по оплаті до цього часу є безпідставним, після 31.07.2007 р. позивач використовував її персональні дані незаконно, та не виконав обов'язку по укладанню договору на постачання теплової енергії, вказану бездіяльність вважає незаконною. Такі незаконні дії КПТМ порушують права позивача як споживача, та дає право на стягнення моральної шкоди. Представник КПТМ за довіреністю Веркалець С.Д. в судовому засіданні первісний позов підтримала, проти зустрічного позову заперечувала, надала письмові заперечення вказує, що відповідач як власник повинна нести обов'язок по оплаті і при відсутності договору, свій обов'язок не виконує. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] проти позову заперечував, вказує, що [PERSON] жодного разу не зверталася до КПТМ та не давала згоди на використання своїх персональних даних. Всі нарахування які проводить КПТМ на особовому рахунку є незаконні, та не можуть бути використані як докази, крім того позивач пропустив строк позовної давності. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню, а в частині зустрічного позову [PERSON] про визнання нарахувань та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди слід відмовити. Судом встановлено договором купівлі-продажу, витягом про державну реєстрацію прав, розрахунком заборгованості а.с.4-5, 49, що [PERSON] з 23.04.2007 р. є користувачем послуг КПТМ, як власник квартири [ADDRESS], відповідно і несе обов'язки по оплаті з вказаного періоду, оскільки інше умовами вказаного договору не передбачено, та відповідач не брала на себе обов'язок сплати послуг за тепловодопостачання та опалення які були отримані продавцем квартири. Згідно ст.ст.14 ч.1, 16 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - житлово-комунальні послуги діляться на три групи залежно від порядку затвердження цін/тарифів: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Житлово-комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, та не залежать від укладення договору. Згідно ст.20 ч.3,5 того ж Закону обов'язок укладення договору на житлово-комунальні послуги як і обов'язок їх оплати покладається на відповідача як користувача послуг. Стаття 18 зазначеного Закону при наявності договору передбачає порядок претензії споживача до виконавця робіт, порядок розгляду претензій та перерахунку платежів в разі обґрунтованості претензії. Вказане відповідає "Правилам надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення" затвердженим Постановою КМ №630 від 21.07.2005 р., згідно яких споживачем послуг є - наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях, Таким чином відповідач повинен був нести обов'язки по оплаті з дати набуття права власності з 23.04.2007 р., але позивач, звернувшись до суду з позовом 05.03.2014 р., або раніше звернувшись до суду з заявою про видачу судового наказу 27.11.2012 р. а.с.6, пропустив трирічний строк позовної давності передбачений ст.257 ЦПК України. При вирішенні питання про строк позовної давності, суд виходить з того, що вказаний строк в період його перебігу не переривався відповідно до вимог ст.264 ч.1 ЦК України, оскільки відповідач взагалі не виконував зобов'язання по сплаті, що підтверджується розрахунком заборгованості а.с.4-5. Вказаний обов'язок не виконувався і попереднім власником з 2001 року. Позивач звернувся до суду з позовом 05.03.2014 р., тоді як трирічний строк позовної давності відповідно до вимог ст.257, 261 ЦК України сплив, оскільки про порушення свого права позивач міг дізнатися не отримавши оплату від відповідача за надані послуги з 23.04.2007 р., та в період трирічного строку не звернувся до суду за захистом свого права. Тому на підставі ст.ст.526, 610-611 ЦК України з відповідача слід стягнути заборгованість в межах трирічного строку позовної давності з 05.03.2011 р. по 01.06.2012 р. в межах заявлених позовних вимог в сумі 1524,58 грн. згідно розрахунку, частково задовольнивши позов. Стосовно зустрічного позову [PERSON], то він підлягає частковому задоволенню, слід визнати неправомірними дії КПТМ по використанню персональних даних позивача - її особового рахунку, в частині ж позову про визнання нарахувань та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди слід відмовити. Згідно ст.ст.2, 11 Закону України «Про захист персональних даних» - дії по збиранню, реєстрації, накопиченню, зберіганню персональних даних в тому числі з використанням інформаційних систем, є правомірними тільки зі згоди суб'єкта персональних даних на обробку його персональних даних. Як видно з досліджених судом доказів, в тому числі довідки та розрахунку заборгованості КПТМ а.с.3-5, та договору купівлі продажу від 23.04.2007 р. наданого відповідачем то до 23.04.2007 р. власником квартири була [PERSON], також маються дані про колишню реєстрацію в квартирі [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі 31.07.2007 р. З пояснень представника [PERSON] слідує, що відповідач не надавала згоду КПТМ на обробку її персональних даних. Позивач КПТМ всупереч ст.10, 60 ЦПК України не надав суду доказів згоди [PERSON] на обробку її персональних даних, договір на користування послугами відсутній, відсутні дані по оплаті [PERSON] послуг КПТМ згідно довідок. Таким чином без звернень до постачальника послуг, та без приєднання та згоди [PERSON] на виконання зобов'язання по оплаті, дії КПТМ по використанню персональних даних споживача - її особового рахунку є неправомірними. Позов стосовно нарахувань на особовому рахунку, та бездіяльності відносно не укладення договору на постачання послуг задоволенню не підлягають, як незаконними є вимоги про стягнення моральної шкоди. Як вказувалося згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги"- обов'язок укладення договору покладається на користувача послуг яким є [PERSON] Тому саме ознаки бездіяльності містяться в діях [PERSON] Самі нарахування на особовому рахунку, це арифметична фіксація обсягів споживання і їх вартість, є внутрішнім документом КПТМ, не мають правового значення, тому самі нарахування на особовому рахунку не можуть бути визнані неправомірними судом. В частині зістрічного позову про стягнення моральної шкоди [PERSON] слід відмовити як незаконному. Позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів», але вказані правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про захист персональних даних». Вказане спеціальне законодавство, при відсутності договору між сторонами, не передбачає право споживача послуг, або суб'єкта персональних даних на стягнення моральної шкоди в разі використання персональних даних всупереч встановленому законодавством порядку. При частковому задоволенні позовів, відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути сплачений КПТМ судовий збір в сумі 243,60 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з КПТМ на користь держави, при звільненні позивача від сплати судового збору. На підставі ст.ст.526, 610-611 ЦК України, ст.ст.14 ч.1, 16 ч.3, 18, ст.20 ч.3,5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст..2,11 Закону України «Про захист персональних даних»,

Outcome: partial