Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

28 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 квітня 2010 року в м. Києві на перехресті вул. Пухівська - вул. Крайня сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Тойота Ланд Крузер» державний реєстраційний знак «[NUMBER]» під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем «Ніссан Х-Траіл» державний реєстраційний знак «[NUMBER]» під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль [PERSON] отримала механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, страховим актом № 42-23508 від 26 квітня 2011 року. На момент ДТП між потерпілою [PERSON] та позивачем ПАТ «СК «Еталон» був укладений договір добровільного страхування № 105001/06000004 від 28 січня 2010 року, за яким позивач застрахував майнові інтереси [PERSON], пов'язанні з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Ніссан Х-Траіл» державний реєстраційний знак «[NUMBER]». [PERSON] своєчасно звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач ПАТ «СК «Еталон» нарахував та виплатив потерпілій [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 20 037,32 (двадцять тисяч тридцять сім) грн. 32 коп. Деснянським районний судом м. Києва були розглянуті матеріали адміністративної справи, які надійшли від ІДПС Деснянського району УДАЇ УМВС України в м. Києві. Відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. 01 червня 2011 року відповідачу було надіслано лист-притензію № 01-04-0928 з вимогою сплатити борг. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду, позивач просить суд у примусовому порядку стягнути з відповідача [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 20 037,32 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між позивачем ПАТ «СК «Еталон» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № 105001/06000004 від 28 січня 2010 року. (а.с.9-11). 01 квітня 2010 року в м. Києві на перехресті вул. Пухівська - вул. Крайня сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Тойота Ланд Крузер» державний реєстраційний номер «[NUMBER]» під керуванням [PERSON] та автомобілем «Нісан Х-Траіл» державний реєстраційний номер «[NUMBER]» під керуванням [PERSON], що підтверджується протоколом та довідкою, в яких зазначено, що [PERSON] є потерпілою. (а.с. 12,13). Постановою Деснянського районного районного суду м. Києва від 27 квітня 2010 року відповідача [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. (а.с. 14). Згідно з ч. 4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 01 квітня 2010 року [PERSON] звернулася з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування до позивача ПАТ «СК «ЕТАЛОН». (а.с. 15) Позивач ПАТ «СК «ЕТАЛОН» нарахував та виплатив потреплій [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 20 037,32 (двадцять тисяч тридцять сім) грн. 32 коп., що підтверджується страховим актом № 42-23508 по договору страхування № 105001-06000004 від 28 січня 2010 року, розрахунком суми страхового відшкодування, платіжними дорученнями №2738. (а.с. 16,17,19). Відповідно до 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майного страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до вимог ст. 58, 64 ЦПК України, фактично понесені витрати позивачем доводяться, письмовими доказами - копіями платіжних доручень про сплату страхового відшкодування № 3183 від 16 травня 2011 року та № 2738 від 26 квітня 2011 року (а.с. 19), з відповідним розрахунком відшкодування (а.с.18). Статтею 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування" страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 988 Цивільного кодексу України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За приписами п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. 01 червня 2011 року позивач ПАТ «СК «Еталон» надіслав лист-претензію про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 20 037,32 грн. відповідачу [PERSON] (а.с.26). Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, відповідач, у свою чергу, допустив порушення вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 20 037,32 (двадцять тисяч тридцять сім гривень 32 коппійок) є законним, обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved