Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг, [PERSON] підписала заяву б/н від 05.01.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вимоги позивач мотивує тим, що після смерті позичальника [PERSON] (померла [INFO] року), заборгованість повинні сплатити спадкоємці, а саме [PERSON], який постійно проживав разом з [PERSON] (спадкодавцем) на час відкриття спадщини. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.01.2011 року у розмірі 5210,84 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1762 грн. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченими ст.ст.274-279 ЦПК України з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (на підставі довіреності № 8332-К-Н-О від 31.08.2017 року) не з'явилася, подавши до суду клопотання (від 02.10.2018 року) про розгляд справи у відсутності представника, на підставі доказів в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач відзив на позовну заяву (у відповідності до ст. 178 ЦПК України) не подав. Суд враховує, що позивач не заперечив проти заочного вирішення справи, бере до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання судовими повістками (розписки з особистим підписом [PERSON].) та через оголошення про виклик до суду на сайті Свалявського районного суду http://court.gov.ua/sud0710/qromadyanam/vukluk/, однак в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи) вирішує справу за наявними матеріалами та доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 05 січня 2011 року [PERSON], з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н та отримала кредит у розмірі 3700 грн. (три тисячі сімсот гривень) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У анкеті-заяві [PERSON] підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з "Умовами та правил надання банківських послуг" та "Тарифами банку" складають між сторонами кредитний договір про надання банківських послуг, заяву власноручно підписала. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Отже, є доведеним факт укладання між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] договору, який складається не лише із заяви - анкети позичальника, а й також з Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому висновок про те, що така заява разом з Умовами та Правилами становить один договір викладено в декількох Постановах ВСУ, зокрема за № 6-144цс14 від 24.09.2014 року. 22 листопада 2016 року позичальник [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть, запис № 196 від 23.11.2016 року, складений Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області), а тому позивачем 30.03.2018 року на адресу Свалявської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора. Із відповіді Свалявської державної нотаріальної контори від 18.04.2018 року № 229/02-14 вбачається, що по претензії банку за № SAMDN55000039464922 була заведена спадкова справа №76/207 після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. 15.06.2018 року позивачем було направлено лист-претензію на адресу [ADDRESS], в якому зазначено про заборгованість [PERSON] на дату смерті у розмірі 5210,84 грн., зокрема: 1147,95 грн. - тіло кредиту; 3212,89 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 850,00 грн. - нараховано пені, однак відповідачем не було вчинено жодних дій. Відповідно до ст. 608 ЦК України - зобов'язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України - спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови кредитного договору між сторонами, дають суду підстави для задоволення позову про стягнення з [PERSON], [INFO] (паспорт серії [NUMBER]) про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України - судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 1762 грн. (платіжне доручення № BOK33B1ANN від 13 серпня 2018 року з призначенням платежу - судовий збір). З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд доходить висновку про задоволення вимог позивача. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved