Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дітей. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що з 07.05.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Діти проживають із нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в зв'язку з чим вона звернулась до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу вручені копія позовної заяви і додатків. 20.03.2019 року відповідач на адресу суду направив заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, згоден на стягнення з нього аліментів, у розмірі 1/3 частини його доходу. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.05.2008 року у виконавчому комітеті Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 03, між сторонами було укладено шлюб (а.с.2). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Діти знаходяться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, приймає до уваги стан здоров'я відповідача, те що він є працездатним, відсутність інших утриманців. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою - працює путійцем ВП "Одеська дирекція залізничних перевезень" Філія "Одеська залізниця" станція Первомайськ-на-Бузі, отримує заробітну плату, а позивачка перебуває у важкому матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Виходячи з принципу справедливості та розумності, вимог ст. 183 СК України та з урахуванням потреб дітей, можливостей відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати які складаються з судового збіру, в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial