Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

ПАТ «МАРФІН БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON], Глибочанської сільської ради про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що у звязку з неналежним виконанням обовязків за кредитним договором, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2009 року з [PERSON] (до шлюбу [PERSON]М.) було стягнуто на користь ВАТ «МОРСЬКИЙ [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «МАРФІН БАНК», заборгованість за кредитним договором № 01188/RX 14.01.2008 року в сумі 103761,09 грн., судові витрати в сумі 1253,43 грн. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.12.2010 р. з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «МАРФІН БАНК» заборгованість за кредитним договором № 01188/RX 14.01.2008 року в сумі 119056, 96 доларів США; заборгованість за комісією по обслуговуванню кредиту в сумі 25577,68 гривень; пеню в сумі 114627,10 гривень. На підставі вказаних рішень були видані виконавчі листи, які у належні строки були предявлені до виконання. Станом на дату розгляду справи, рішення судів не виконані, заборгованість за кредитним договором не відшкодована. У якості забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором № 01188/RX 14.01.2008 року, між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 14.01.2008 року, відповідно до якого [PERSON] передає в іпотеку належні йому: - земельну ділянку, загальною площею 2,00 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6522384500:09:005:0003, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, територія Рибальчеської сільської ради; - земельну ділянку, загальною площею 2,00 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6522384500:09:005:0002, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, територія Рибальчеської сільської ради. Під час примусового виконання вище зазначених рішень було встановлено, що боржник помер. Відповідно до повідомлення з Тростянецької державної нотаріальної контори Головного ТУЮ у Вінницькій області, у якій було заведено спадкову справу на померлого боржника, ніхто не звертався до контори із заявою про прийняття спадщини чи відмову від її прийняття. Єдиним відомим позивачу спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], однак позивачу невідомий факт прийняття нею спадщини. На адресу Глибочанської сільської ради (за місцем відкриття спадщини) позивачем була надіслана пропозиція звернутися до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою в порядку ст. 1277 ЦК України, однак відповіді не отримано. З огляду на викладене, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 01188/RX 14.01.2008, шляхом реалізації на прилюдних торгах за початковою вартістю, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволені., не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повістки за зареєстрованим їх місцем проживання. Згідно листа відповідача - Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, від 17.03.2017 № 61, громадяни [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [INFO] з 13.10.2010 року, але за даною адресою не проживали. 31.01.2015 року [PERSON] знялась з місця реєстрації. Про те, чи відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] сільраді невідомо, а для звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою немає підстав, оскільки [PERSON] може звернутись у будь-який час до нотаріальної контори про видачу акта на право власності, як така, що прийняла спадщину фактично, у відповідності до ст. 1268 ЦК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України\~та за відсутності позивача, що не суперечить положенням\~ст.\~\~158 ЦПК України.\~\~\~\~ Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Відповідно до статуту ПАТ «МАРФІН БАНК», останнє виступає правонаступником ВАТ «МОРСЬКИЙ [PERSON]» (а.с. 27-28). 14.01.2008 року між кредитором ВАТ «МОРСЬКИЙ [PERSON]» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № 01188/RX (а.с. 4-6), а також договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 33. Згідно п. 2 договору іпотеки, іпотекою забезпечуються зобовязання позичальника за кредитним договором № 01188/RX, укладеного між іпотекодержателем та позичальником. Відповідно до п. 7 договору іпотеки, іпотекодавець надав іпотекодержателю належне йому на праві власності майно, а саме: - земельну ділянку, загальною площею 2,00 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6522384500:09:005:0003, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, територія Рибальчеської сільської ради; - земельну ділянку, загальною площею 2,00 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6522384500:09:005:0002, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, територія Рибальчеської сільської ради. Відповідно до п. 24 договору іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у випадку невиконання позичальником кредитних зобовязань. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КД № 095764 (а.с. 25), 08.11.2008 року [PERSON] 24.121969 р.н, уклав шлюб із [PERSON], [INFO], та змінив своє прізвище на «Богатирьов». Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2009 року, задоволено позовні вимоги ЗАТ «Морський транспортний банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 103761,90 грн.; суми судових витрат у розмірі 1003,43 грн.; витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 250 грн. Згідно рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.12.2010 року, задоволено позовні вимоги ПАТ «МАРФІН БАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 01188/RX 14.01.2008 року в сумі 119056,96 доларів США; заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту в сумі 25577,68 гривень; пені в сумі 114627,10 гривень, судових витрат в сумі 1820 гривень. Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 119056,96 доларів США та 243966,68 грн. Згідно ч.1\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження Державної виконавчої служби Тростянецького району від 02.03.2015 року, виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2009 р. є неможливим, оскільки боржник [PERSON] помер 03.02.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Оскільки боржник [PERSON] помер, а його зобовязання за кредитним договором залишились не виконані, то позивач, як кредитор, має право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Судом встановлено, що станом на час розгляду справи відсутні відомості про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та звернення Глибочанської сільської ради до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Єдиним відомим спадкоємцем за законом на спадкове майно [PERSON] - є дружина спадкодавця [PERSON], яка фактично прийняла спадщину. Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває право на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі норми статті 23 Закону України «Про іпотеку» до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки. У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Згідно ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про іпотеку» реалізація переданих в іпотеку земельних ділянок сільськогосподарського призначення при зверненні стягнення на предмет іпотеки здійснюється на прилюдних торгах. Покупцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути особи, визначені Земельним кодексом України. Відповідно до п.15 Перехідних положень до Земельного кодексу України До набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, в порядку, визначеному цим Законом. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Як слідує з іпотечного договору, зазначені земельні ділянки були придбані [PERSON] на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 29.09.2007 р. Вказані земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, зазначені земельні ділянки не відносяться до категорій земель, на які розповсюджуються вище зазначені заборони, оскільки не відносяться до земель державної або комунальної власності, були отримані не в результаті паювання земель і не під час дії заборони, а також не відносяться до земель з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб, визначений позивачем.

Outcome: approved