Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У травні 2016 року ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 07 травня 2013 року між ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" в особі ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 120513012 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: Шафи-купе та договір № 120513011 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу [PERSON], загальною вартістю 8 047 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язань за даними договорами 01 червня 2013 року було укладено договори поруки № 120513012 та № 120513011 між позивачем та [PERSON] за клієнта в системі LeaseIT, відповідно до яких остання поручилася відповідати за належне виконання Позичальником зобов'язань за договорами. [PERSON] лише частково сплатила суму заборгованості за Структурою-1 в розмірі 1350 грн. 60 коп. та за Структурою-2 в розмірі 1804 грн. 70 коп. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за договорами виконав належним чином, надавши обладнання відповідачу-1 у відповідні строки та належної комплектації, а відповідачі взяті на себе зобов'язання щодо сплати платежів не виконали, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 91 196 грн. 84 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві просили розглядати справу у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі та не заперечують проти постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини поважності неявки, суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 07 травня 2013 року між ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" в особі ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 120513012 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: Шафи-купе (а. с. 21) та договір № 120513011 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу [PERSON], загальною вартістю 8 047 грн. ( а.с. 25). В якості забезпечення виконання зобов'язань за даними договорами 01 червня 2013 року було укладено договори поруки № 120513012 та № 120513011 між позивачем та [PERSON] за клієнта в системі LeaseIT, відповідно до яких остання поручилася відповідати за належне виконання Позичальником зобов'язань за договорами ( а.с. 22, 26). ФОП [PERSON] діяв від імені та за дорученням позивача на підставі довіреності № 13011505 від 15.01.2013 року (а.с. 45). Відповідно до п. 1.1 умов даних договорів клієнт приймає участь у системі LeaseІТ, зокрема отримує обладнання та інші товари від постачальника - учасників системи LeaseІТ, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом LeaseІТ, а оператор LeaseІТ зобов'язується на підставі заяви клієнта забезпечити передання клієнту товарів ( ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів тощо) обраним клієнтом Постачальників та надання клієнту послуг за умовами виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseІТ. Згідно із актами приймання-передачі майна від 01 червня 2013 року № 120513012 позивач передав відповідачеві-1, а остання - отримала від лізингодавця Шафу-купе, вартістю 3 506 грн. 00 коп. (а.с. 23) та згідно акту від 01 червня 2013 року № 120513011 позивач передав відповідачеві-1, а остання - отримала від лізингодавця [PERSON], вартістю 8 047 грн. 00 коп. (а.с. 27). Сторони визначили, що Правила отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ є невід'ємною частиною договору - п. 1.2 договору (а.с. 29-34). Пунктом 8.1. даних договорів передбачено, що строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). За приписами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець зобов'язаний передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору. Факт належного виконання лізингодавцем взятого на себе обов'язку щодо передачі лізингоодержувачу предмета лізингу підтверджується актами приймання-передачі майна від 01 червня 2013 року № 120513012 та від 01 червня 2013 року № 120513011 (а.с. 23, 27). Відповідно до п.6.12. Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ у випадку суттєвих змін встановленого Національним банком України курсу долара США чи євро по відношенню до української гривні, оператор LeaseІТ залишає за собою право в односторонньому порядку відповідно збільшити платіж, про що повідомляється клієнту в рахунку на оплату чергового поточного платежу. Згідно п. 3 ч. 2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний відповідно до умов договору своєчасно сплачувати лізингові платежі. Пунктом 5.4.2. договору про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі передбачено обов'язок лізингоодержувача своєчасно в повному обсязі сплачувати платежі, визначені пакетом LeaseІТ та цим договором. Строки та порядок сплати лізингових платежів встановлені у п. п. 6.1.- 6.11. Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі не виконали взяті на себе за договорами від 07 травня 2013 року № 120513012 та № 120513011 зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати лізингових платежів, допустили заборгованість у сумі 91 196 грн.841 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 24,28), а саме: За Структурою-1 за Договором-1 - 2 756 грн. 90 коп. -компенсація вартості товару; - 35 717 грн. 01 коп. - плата за прострочення щомісячних платежів. За Структурою-2 за Договором-2 - 6 758 грн. 12 коп. -компенсація вартості товару; - 36 725 грн. 63 коп. - плата за прострочення щомісячних платежів; - 135 грн. 96 коп. - компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання; - 8 403 грн. 04 коп. - індекс інфляції; - 700 грн. 18 коп. - 3% річних. У позовній заяві представник позивача зазначив, оскільки відповідачем була сплачена лише частина заборгованості за Структурою-1 в розмірі 1350 грн. 60 коп. та за Структурою-2 в розмірі 1804 грн. 70 коп., просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договорами у розмірі 91 196 грн. 84 коп. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. У ч. 1 ст. 553 ЦК України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частина 1 ст. 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови договору. Позивачем було надано розрахунки по заборгованості за вказаними договорами ( а.с. 24, 28), з якими суд погоджується. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачі не скористалися своїм правом надати заперечення проти заявлених позовних вимог ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", не надали доказів, які б могли спростовували розрахунки позивача щодо нарахування заборгованості. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача 91 196 грн. 84 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі по 689 грн. 00 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved