Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що у червні 2021 року позивачу стало відомо про існування постанови, винесеної 10.06.2021 року старшим державним виконавцем Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про відкриття виконавчого провадження та стягнення з позивача на користь ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованості у розмірі 14447,00 грн. Підставою винесення постанови держвиконавця став виконавчий напис № 9798, вчинений 24.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем У той же час, позивач ніколи не укладав жодних договорів, зокрема кредитних чи інших подібних, із "Фінпром Маркет" невиконання яких могло призвести до виникнення заборгованості. Як наслідок у відповідача відсутні причини звертатися до нотаріуса про вчинення виконавчого напису № 9798, що був виданий 24.02.2021 року. Зазначений виконавчий напис виконаний без достатніх правових підстав, оскільки при його вчиненні нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми закону. Тому позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з викладених у позовній заяві обставин. Представник відповідача, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за №9798 від 24.02.2021 року, таким що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ "Фінпром Маркет" судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454 гривень. Треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Чигиринський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленими про розгляд справи. Вислуховши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на користь ТОВ "Фінпром Маркет" вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] за кредитним договором №1-20180910-52559 вiд 10 вересня 2018 року, укладеним останнім з ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованості за період з 24.04.2019 року по 24.02.2021 рік в сумі 14397 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 11397 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто зі стягувача 50 грн. 10.06.2021 старшим державним виконавцем Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Зацеркляною Ю.О. відкрито виконавче провадження ВП №65749805 по виконанню виконавчого напису № 9798 від 24.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь "Фінпром Маркет"в сумі 14447,00 грн. заборгованості за кредитним договором, тобто в цю суму включено 50 гривень за послуги нотаріуса. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат`визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус не впевнився у відсутності заперечень боржника щодо заборгованості, у судовому засіданні представник позивача заперечив факт заборгованості. Суд також бере до уваги відсутність доказів того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від кредитора первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового або повного погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позива звернувся до суду після стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечуючи існування боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. За викладених обставин, у приватного нотаріуса не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу. Згідно правової позиції, висловленої у постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 року у справі №310/9293/15-ц, правового висновку в постанові ВСУ від 05.07.2017 р. №6-887/цс 17 у разі встановлення судом фактичних обставин, що спростовують безспірність заборгованості, порушення вимог закону про порядок видачі виконавчого напису, підлягає захисту право боржника, що дає підстави задовольнити вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищенаведеного, судом встановлено наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved