Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач ПрАТ «Дубномолоко» звернулося з позовом до ПрАТ "Страхова група "ТАС", [PERSON] , третя особа на стороні позивача - ТзОВ Фірма "БРІС" ЛТД, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов мотивує тим, що ПрАТ «Дубномолоко» з 01.09.2013 орендує у ТОВ Фірма «БРІС» ЛТД автомобіль Skoda Octavia, 2005 р. в., д.н.з. [NUMBER] . Зазначений автомобіль 28.10.2019 зазнав механічних ушкоджень у ДТП, винуватцем якої був відповідач [PERSON] . Останній, керуючи автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , по вул. Ковельській в м. Луцьку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем Skoda Octavia, який зупинився попереду. [PERSON] залишив місце ДТП, до якої був причетний, не повідомивши працівників поліції. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Ці обставини, а також вина [PERSON] встановлені постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2019 у справі №161/18245/19. З метою визначення вартості пошкоджень, 08.11.2019 ПрАТ «Дубномолоко» звернулося до експерта [PERSON] з проханням провести автотоварознавче дослідження автомобіля та встановити розмір збитків. 20.12.2019 експертом було складено висновок, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 50 357,52 грн., а вартість відновлювального ремонту 86 410,99 грн. Цивільна відповідальність власника автомобіля Renault Kangoo була застрахована у ПрАТ Страхова група ТАС згідно договору (полісу) №АО/5474165 від 08.06.2019. У зв`язку з цим ПрАТ «Дубномолоко» 28.01.2020 і 07.02.2020 зверталося до страхової компанії із проханням виплатити страхове відшкодування. Згідно акту виконаних робіт ПрАТ «Волинь-Авто», вартість ремонту автомобіля становила 61 323,49 грн. Зазначена сума була повністю сплачена ПрАТ «Дубномолоко» 11.02.2020. Зі сторони ПрАТ Страхова група ТАС позивачу 03.03.2020 було виплачено 29 081,97 грн. страхового відшкодування. На підставі наведеного, позивач просить стягнути на його користь різницю між вартістю ремонту і відшкодованою страховиком сумою в розмірі 32 241,52 грн., заявивши цю вимогу до обох відповідачів - [PERSON] і ПрАТ Страхова група ТАС. В подальшому позивач подав письмові пояснення, в яких, з покликанням на практику Верховного Суду, зазначив про те, що 32 241,52 грн. слід розподілити наступним чином: з відповідача ПрАТ Страхова група ТАС слід стягнути 19 275,55 грн., а з відповідача [PERSON] - 12 965,97 грн. Ухвалою від 08 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач ПрАТ Страхова група ТАС заперечив проти задоволення позову, надавши письмові пояснення. Свою позицію відповідач аргументував тим, що полісом страхування було встановлено франшизу в розмірі 2 000,00 грн., яка не підлягає відшкодуванню страховою компанією. Крім того, відповідач вказав, що виплата була здійснена відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження від 18.02.2020, згідно якого обраховано розмір матеріального збитку в сумі 34 746,37 грн. В межах цієї суми, за мінусом франшизи і ПДВ, було сплачено страхове відшкодування. Також ПрАТ Страхова група ТАС заперечило проти висновку автотоварознавчого дослідження, проведеного на замовлення позивача, стверджуючи, що цей висновок не ґрунтується на даних Бюлетеня автотоварознавця, та в ньому наявний лише один протокол огляду, а не три. Від відповідача [PERSON] , який був повідомлений про дату і час судового розгляду, жодних матеріалів чи відзиву не надійшло. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з врахуванням подальших уточнень підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача ПрАТ "Страхова група "ТАС" в судовому засіданні позов заперечив з підстав, які наведені у відзиві на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ТОВ Фірма «БРІС» ЛТД підтримав позицію представника позивача. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 цього Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що 28.10.2019 о 06:55 год. Відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] по вул. Ковельській в м. Луцьку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем Skoda Octavia, та залишив місце скоєння ДТП, чим допустив порушення вимог п.п. 2.10 (а), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За обставинами даної ДТП постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2019 у справі №161/18245/19 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Між власником автомобіля Renault Kangoo та ПрАТ Страхова група ТАС укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/5474165 від 08.06.2019, строком дії з 08.06.19 по 07.06.20, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб автомобіль Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] . Згідно положень договору, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн., а розмір франшизи - 2 000,00 грн. 28.01.2020 і 07.02.2020 ПрАТ «Дубномолоко» зверталося до ПрАТ Страхова група ТАС із проханням виплатити страхове відшкодування. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну. Згідно висновку №0051/2 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Skoda Octavia від 20.12.2019, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia, 2005 р. в., д.н.з. [NUMBER] становить 86 410,99 грн., а вартість матеріального збитку - 50 357,52 грн. Відповідно до положень ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За загальним правилом згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Як неодноразово зазначав Верховний Суд під час розгляду аналогічних справ, винуватець повинен відшкодувати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, тоді як страхова компанія покриває лише розмір матеріального збитку (наприклад, постанова у справі №522/15636/16-ц від 11.12.2019). Розмір матеріального збитку, який в даній справі підтверджений експертним висновком, становить 50 357,52 грн. За таких обставин, страхова компанія зобов`язана була відшкодувати позивачу 48 357,52 грн. (з врахуванням 2 000,00 грн. франшизи). Однак, оскільки відшкодовано було лише 29 081,97 грн., то різниця в сумі 19 275,55 грн. підлягає стягненню з ПрАТ Страхова група ТАС. Всього позивачем понесено 61 323,49 грн. витрат на ремонт автомобіля. Зважаючи на обов`язок страхової компанії відшкодувати 48 357,52 грн., то різниця в сумі 12 965,97 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Отже, виходячи з наведеного заявлені позовні вимоги ПрАТ «Дубно молоко» до ПрАТ «СГ «ТАС», [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто на загальну суму 32241,51 грн. з яких 19 275,55 грн. (0,5978 % заявлених позовних вимог) підлягає стягненню з ПрАТ «СГ «ТАС» та 12 965,97 грн. (0,4022 % заявлених позовних вимог) підлягає стягненню зі [PERSON] . Виходячи з вищевказаного, витрати, понесені позивачем на проведення експертного дослідження в розмірі 3500 грн. підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто з ПрАТ «СГ «ТАС» та 2092,30 грн. та зі [PERSON] 1407,70 грн. Суд відхиляє доводи ПрАТ Страхова група ТАС про неналежність експертного висновку від 20.12.2019, оскільки жодних доказів такої неналежності зі сторони відповідача не було надано. Висловлені в судовому засіданні твердження представника ПрАТ Страхова група ТАС про завищення вартості робіт нічим не підтверджені. Також суд не бере до уваги, як експертний висновок, висновок наданий страховою компанією висновок експертного товарознавчого дослідження від 18.02.2020. Як передбачено ч. 7 ст. 102 ЦПК, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Частина 5 ст. 106 ЦПК також передбачає, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Однак наданий страховою компанією висновок не відповідає цим положенням, тому не може бути взятий судом до уваги, як експертний висновок. Суд вважає достатніми доводи позивача про те, що він є належним позивачем. Так, хоча ПрАТ «Дубномолоко» і не є власником автомобіля, однак являється його правомірним користувачем згідно договору оренди від 01.09.2013. Це в розумінні ст. ст. 395, 398, 386 ЦК України дає позивачу право користуватися автомобілем, нести витрати на його ремонт та ставити питання про стягнення таких витрат. До того ж власник автомобіля, ТОВ Фірма «БРІС» ЛТД повністю підтримав доводи та вимоги позивача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було фактично понесено судові витрати: судовий збір в сумі 2102,00 грн. Зазначені суми слід у відповідності до ст. 141 ЦПК України розділити пропорційно між відповідачами, стягнувши з ПрАТ «Страхова група «ТАС» - 1256,58 грн. та зі [PERSON] - 845,42 грн.

Outcome: approved