Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором, в сумі 35133 грн. 17 коп., мотивуючи позовні вимоги тим, що 07.07.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду не те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які розміщені на сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач взятих на себе за умовами договору зобов'язань не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2017 року складає 35133,17 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Також зазначила, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому просить розстрочити сплату кредиту на 36 місяців. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов надання кредиту [PERSON] зобовязана щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. З розрахунку суми боргу по договору № б/н від 07.07.2007 року укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] вбачається, що заборгованість останньої станом на 31.10.2017 року становить 35133 грн. 17 коп., яка складається з наступного: 5166 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 27817 грн. 65 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1649 грн. 20 коп. штраф (процентна складова). Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Всупереч цих вимог, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує, що призвело до утворення заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. Згідно ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може надати розстрочення його виконання. Враховуючи важке матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне надати розстрочення виконання даного рішення на 36 місяців рівними платежами.

Outcome: approved