Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 02.04.2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла земельна частка (пай) площею 3,70 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована в селі Зозів, Липовецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] на підставі [PERSON] на право на земельну частку (пай) серії ВН №0250552, зареєстрованого 10.04.1997 року за № 252, виданого Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області по КСП "Україна" Зозівської сільської Ради народних депутатів. Позивач спадщину прийняла, проте не в змозі її оформити, оскільки втратила оригінал [PERSON], у звязку з чим нотаріус відмовив їй у видачі нотаріального акту, мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник позивача подав до суду заяву в якій повідомив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Голова Зозівської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 02.04.2014 року в місто Мукачево, Закарпатської області, померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадкового майна увійшла земельна частка (пай) площею 3,70 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована в с. Зозів, Липовецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] на підставі [PERSON] на право на земельну частку (пай) серії ВН №0250552, зареєстрованого 10.04.1997 року за № 252, виданого Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству "Україна" Зозівської сільської ради народних депутатів згідно розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №314 від 17.09.1996 року. З матеріалів Спадкової справи № 224/2014 слідує, що після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець першої черги, спадщину прийняла звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою в строк, визначений ч.1 статті 1270 ЦК України. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в тому числі осіб, що мають право на обовязкову в ній частку, судом не встановлено. Отже, позивач є єдиною спадкоємицею на спадкове майно. Для оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який постановою від 07.04.2016 року (а.с. 12) відмовив їй у видачі нотаріального акту, оскільки позивач не надала документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Судом встановлено, що на підставі розпорядження Липовецької районної державної адміністрації № 314 від 17.09.1996 року на імя [PERSON] було видано [PERSON] на право на земельну частку (пай) серії ВН №0250552, зареєстрованого 10.04.1997 року за № 252, у розмірі 3,70 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована в с. Зозів, Липовецького району Вінницької області. З даних, які вказані в повідомленні Відділу Держгеокадстру у Липовецькому районі Вінницької області за № 97-28-99.2-680/2-16 від 23.02.2016 року слідує, що державний акт на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зозівської сільської ради на імя [PERSON] не видавався. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вказано (пункт 3.5), що спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З урахування зазначеного, суд вважає, що втрата позивачем [PERSON] на право на земельну частку (пай), не позбавляє її, як спадкоємця, права на оформлення прийнятої нею спадщини, оскільки належність спадкодавцеві земельної частки (паю) доведено позивачем належними та допустимими доказами. За таких обставин, права позивача підлягають захисту шляхом визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця, в решті позову слід відмовити за необґрунтованістю. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial