Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (ПАТ КБ "ПриватБанк") подано до суду позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 47760,18 грн., що виникла з кредитного договору від 22.01.2014 року, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 30414,8 грн., заборгованості по відсотках в сумі 13844,9 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 750 грн., штрафа (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафа (процентна складова) в сумі 2250,48 грн. та понесені судові витрати. Під час розгляду справи опікуном недієздатного [PERSON] - [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, в якій вона просить суд визнати недійсним кредитний договір, укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] від 22.01.2014 року. Як на підставу подачі зустрічного позову посилається на те що, при укладанні оспорюваного правочину [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг розумно керувати ними. Ухвалою суду від 27 липня 2015 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ КБ "ПриватБанк" до спільного розгляду з первісним позовом, а вимоги по ним об'єднано в одне провадження. Представник первісного позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з"явився. Надіслав до суду заяву в якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі. Зустрічний позов не визнає, оскільки вказує, що на момент укладення оспорюваного кредитного договору [PERSON] мав повну цивільну дієздатність. Просить провести розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON], його опікун [PERSON] та представник адвокат Животовська Г.М. в судове засідання не з"явились. [PERSON] та представник адвокат Животовська Г.М. надіслали до суду заяви в яких зазначили, що первісний позов не визнають та просять в ньому відмовити, зустрічний позов підтримують та просять задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22 січня 2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з анкетою - заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг в ПриватБанкі. На підставі цього [PERSON] отримав у ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у розмірі 16200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 19.11.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість по кредиту у розмірі 47760,18 грн. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 78 від 13.02.2015 року, [PERSON] страждає помірною розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів. Не розуміє [PERSON] в силу свого психічного розладу здоров"я значення своїх дій і не може керувати ними. 22.01.2014 року [PERSON] страждав на психічний розлад в формі помірної розумової відсталості зі значними порушенням поведінки, який істотно впливав на його здатність усвідомлювати значення своїх дій - отримання в банку кредиту на кредитну картку і тут же віддати кредитну картку іншим особам. [PERSON] станом на 22.01.2014 року був недієздатним. Рішенням Гайворонського районного суду від 03 липня 2015 року, яке набрало законної сили, [PERSON] було визнано недієздатним та призначено опікуном останнього - [PERSON]. Правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун. (ч.ч.1,2 ст. 225 ЦК України ). Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив судам, що правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані коли не могла розуміти значення своїх дій та свідомо керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння, тощо). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків (ч.1 ст.216 ЦК України ). Враховуючи вищевикладені письмові докази суд вважає доведеним факт укладання [PERSON] оспорюваного правочину, у стані, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг розумно керувати ними. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сукупність наведених обставин вказує на обґрунтованість і доведеність вимог [PERSON], тому оспорюваний правочин визнається недійсним. Оспорюваний кредитний договір є недійсним з моменту укладання, тому не може створювати будь-яких юридичних наслідків. Таким чином первісний позов ПАТ КБ "ПриватБанк" є безпідставним і задоволенню не підлягає, оскільки його твердження ґрунтуються на неіснуючих умовах недійсної угоди. Враховуючи те, що вимоги за зустрічним позовом повністю виключають вимоги за первісним позовом, то позовна заява ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням недійсним кредитного договіру від 22.01.2014 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved