Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

02.02.2017 року від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник ПАТ КБ Приватбанк Сафір С.О. вказав, що 21.05.2007 року між ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є ПАТ КБ Приватбанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якому відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.12.2016 року має заборгованість - 33948 грн. 02 коп., яка складається з наступного: 4152 грн. 22 коп. - заборгованості за кредитом; 24903 грн. 04 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2800 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина; 1592 грн. 76 коп. - процентна складова. Невиконання відповідачкою зобов'язань за кредитним договором стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися. Представник позивача Сафір Ф.О. подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачці [PERSON] направлялись повістки рекомендованими листами на адресу, що зазначена в позовній заяві. Рекомендовані листи повернулися не врученими з відмітками "за закінченням терміну зберігання". Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки, повідомленої належним чином, від якої не надійшло заяви про судовий розгляд за її відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 21.05.2007 року між ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якому відповідачка отримала кредит у розмірі 4200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а. с. 7, 8-13). Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 31.12.2016 року мається заборгованість за кредитним договором з боку відповідачки - 33948 грн. 02 коп., яка складається з наступного: 4152 грн. 22 коп. - заборгованості за кредитом; 24903 грн. 04 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2800 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина; 1592 грн. 76 коп. - процентна складова. Погашення відсотків за кредитним договором востаннє здійснено 18.06.2014 року. (а. с. 4-6). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору та наявності з боку відповідача невиконаних зобов'язань за цим договором. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки, або зобов'язання по сплаті нарахованої суми, відповідачкою до суду не було надано. Відповідачка [PERSON] з 18.06.2014 року припинила виконання зобов'язань за кредитним договором від 21.05.2007 року. Внаслідок порушення відповідачкою умов кредитного договору, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачки належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved