Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

ТОВ " Веллфін " звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 51479,40 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності та платності. Між ТОВ " Веллфін " та відповідачем 23.06.2016 року укладено Договір позики № 49191 в електронній формі (далі - Договір). За умовами п. 1.1. укладеного між сторонами договору, ТОВ «Веллфін» надало відповідачу грошові кошти в сумі 1200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивач належним чином виконав умови договору позики, але Відповідач отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернула, внаслідок чого утворилась станом на 11.07.2019 заборгованість в розмірі 51479,40грн, яка складається з: 1200,00 грн. - основного боргу, 25406,40 грн. - заборгованості по відсоткам, 24872,60 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідача до суду не надходило. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено, що 23.06.2016 року між ТОВ "Веллфін" та [PERSON] було укладено Договір позики № 49191 (далі Договір) в електронній формі (а.с.34-42). Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам ЦК України та іншого законодавства. Згідно з п. 1.1 Договору позики позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачених договором, грошові кошти в позику в сумі 1200,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, визначені у п.1.5 цього Договору. Згідно з п. 1.3. Договору позики строк позики за цим Договором складає 21 день. Згідно з п. 1.5. Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 1,9 процента від суми позики, але не менше ніж 30 гривень за перший день користування позикою; - 1,9 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.2 цього Договору; - 3,8 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Веллфін» визначають порядок і умови надання ТОВ «Веллфін» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «Веллфін», вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «Веллфін» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики. Відповідно до п. 11.7 Правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою більш ніж на три банківські дні, відповідач зобов`язаний сплатити ТОВ «Веллфін» разовий штраф у розмірі 5 % від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 4,5 % в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 100 календарних днів. Відповідно до умов Розділу 4 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті ТОВ «Веллфін», із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому відповідачу було перераховано грошові кошти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП -180516-3 (а.с.45-49) 23.06.2016 було здійснено переказ коштів на суму 1200 грн на картку [NUMBER] , власником якої є [PERSON] (а.с.44). Відповідач належним чином не виконав умов договору позики у встановлений строк. Станом на 11.07.2019 у відповідача перед ТОВ «Веллфін» виникла заборгованість у розмірі 51479,40грн, яка складається з: 1200,00 грн. - основного боргу, 25406,40 грн. - заборгованості по відсоткам, 24872,60 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, що підтверджується довідкою щодо заборгованості (а.с.43). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «Веллфін» підлягає стягненню сума у розмірі 51479,40грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь ТОВ «Веллфін» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн., які сплачено при подачі позову до суду.

Outcome: approved