Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

07 листопада 2019 року на підставі ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг та підписав Заяву № б/н від 20 листопада 2013 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складають між відповідачем та банком кредитний договір. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, згідно з якими відповідач надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну з рішенням та ініціативою банку. АТ КБ ''ПриватБанк" було надано [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 29 серпня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 63052,01 грн. що складається з наступного: - 27959,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 13984,80 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 17378,86 грн. заборгованість за пенею за прострочене зобов"язання; - 250,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 2978,67 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Повноважний представник позивача до судового засідання не з"явився, але просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та у випадку неявки відповідача просив розглядати справу в заочному порядку (а.с. 4). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 60), в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи, та відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що ПАТ КБ ПриватБанк має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а.с. 32). Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 519 від 21.05.2018 року про рішення акціонера публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" змінено тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та затверджено нове найменування Банку - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування Банку - АТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до укладеного договору № б\\н від 20 листопада 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 12, 13, 14-28). [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с. 12). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, а також надав право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт (а.с. 22). Згідно п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. У разі невиконання зобов"язань за кредитним договром, на вимогу банка виконати зобов"язання з повернення кредиту (в тому числі прострочених кредитів і овердрафту), оплати винагороди банку (а.с. 23 зворот). Згідно п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення клієнтом зобов"язань з погашення заборгованості перед банком, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобов"язань за кредитним договором (а.с. 23). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 29 серпня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 63052,01 грн. що складається з наступного: - 27959,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 13984,80 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 17378,86 грн. заборгованість за пенею за прострочене зобов"язання; - 250,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 2978,67 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.5-6, 7-11). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідач своїм підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнав та погодився із запропонованими банком умовами користування послугами банку. Положенням ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідач не надавав позивачеві своєчасно грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов`язання належним чином не виконував. Отже, у банка виникло право вимагати від [PERSON] повернення заборгованості за кредитом. Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27959,68 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 13984,80 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до вимог\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~із змінами та доповненнями, внесеними\~ Законами України від 12 лютого 2015 року №189-VIII, від 2 березня 2015 року №222-VIII, де зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р\~(зі змінами) визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. У пп. 28 п. 1 цього додатку зазначено м. Лиман (Лиманська міська рада, Лиманська міська об`єднана територіальна громада) Донецької області, в тому числі і с. Нове З копії паспорта відповідача [PERSON] , вбачається, що він зареєстрований за адресою: Донецька область,\~Лиманський район,\~с.\~Нове(а.с.29), згідно інформації від 12 листопада 2019 року, наданої виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 55), відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тому суд застосовує вимогу наведеного вище Закону. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] нарахована пеня за прострочене зобов"язання в розмірі 17378,86 грн. за перод з 31 тавня 2019 року по 29 серпня 2019 року та пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 250,00 грн. за серпень 2019 року. Отже, пеня за цей період не підлягає стягненню з відповідача [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Звертаючись в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на те, що відповідач, крім заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, має сплатити за порушення грошового зобов`язання суму штрафів, яка складається зі штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 2978,67 грн., з чим суд погодитися не може і вважає, що в цій частині позовних вимог треба відмовити, відповідно до вимог вищевказаного Закону. Виходячи з цього з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню заборгованість у розмірі 41944,48 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27959,68 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 13984,80 грн. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір та витрати, пов`язані з публікацією в персі оголошення про виклик відповідача, включено до складу судових витрат. Згідно\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ КБ «ПриватБанк» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 04 вересня 2019 року (а.с.1). Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 63052,01 грн. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 41944,48 грн., що складає 66,52% від заявлених вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1277,85 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1921,00 грн./100%х66,52%).

Outcome: partial