Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.03.2005 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір №40.29-10/29, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п. 1.1. надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 20 000,00 доларів США., зі сплатою 14,5% річних, та кінцевим строком повернення заборгованості до 20 березня 2020 р. В свою чергу [PERSON] прийняла на себе зобов'язання, щодо повернення отриманого кредиту і сплати нарахованих по ньому відсотків. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 21.03.2005 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] був укладений договір поруки № 10/29-1, за яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором за 40.29-10/29 від 21.03.2005 року. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідачі ухиляються від належного виконання своїх зобов'язань, позивач просив стягнути солідарно з останніх загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 08.08.2016 року становить 6 901,44 доларів США, що по курсу НБУ на 08.08.2016 р. - 171 194,68 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2567,93 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року відкрито провадження по справі (а.с.28). Відповідно до розпорядження керівника апарату Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2017 року №287 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» обґрунтуванням проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи є закінчення п'ятирічного строку призначення судді Петріщевої І.М. відповідно до п. 2.3.40 Засад використання автоматизованої системи документообігу Деснянським районним судом м. Києва та п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду в зв'язку з чим виникла необхідність у повторному автоматизованому розподілі справ, які знаходилися в провадженні судді Петріщевої І.М. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа №754/13450/16ц, номер провадження 2/754/1547/17 за позовними вимогами Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості,- передана судді Панченко О.М. 20.03.2017 р. ухвалою Десяннського районного суду м. Києва вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Панченко О.М. та розпочато її розгляд спочатку з призначенням судового засідання по суті (а.с.40). Представник ПАТ «Укрсоцбанк» діючий за довіреністю від 05.12.2017 року в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив або пояснення на позовну заяву не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання на 21.05.2018 року та на 10.07.2018 року не з'явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило. В попередніх судових засіданнях позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо існування кредитного договору та договору поруки, однак заперечував щодо суми боргу, оскільки ним частково борг погашався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. Судом встановлено, що 21.03.2005 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №40.29-10/29, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п. 1.1. надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 20 000,00 доларів США., зі сплатою 14,5% річних, та кінцевим строком повернення заборгованості до 20 березня 2020 р. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК). На підтвердження надання відповідачу [PERSON] кредиту позивачем надано копію заяви на видачу готівки №1 в сумі 20 000,00 доларів США, що є еквівалентною 105 830,00 грн. (а.с.13). Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», 14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву органіці йно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 21.03.2005 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] був укладений договір поруки № 10/29-1, за яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором за 40.29-10/29 від 21.03.2005 року. Відповідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Банк виконав свої зобов'язання щодо надання позичальникові кредитних коштів, однак відповідачі свої зобов'язання з повернення кредиту не виконують, внаслідок чого, станом на 08.08.2016 року у них виникла заборгованість у загальній сумі 6 901,44 доларів США, що по курсу НБУ на 08.08.2016 р. - 171 194,68 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 6 357,11 доларів США (що становить по курсу НБУ станом на 08.08.2016 року - 157 692,23 грн.); суми заборгованості за відсотками - 62,19 доларів США (що становить по курсу НБУ станом на 08.08.2016 року - 1 542,66 грн.); пені за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок - 391,14 доларів США (що становить по курсу НБУ станом на 08.08.2016 року - 9 702,48 грн.); пені за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 91,00 доларів США (що становить по курсу НБУ станом на 08.08.2016 року - 2 257,31 грн.). На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором не погашають. Згідно з ч.1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч.1, ч. 2ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави,якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Тому позивач має право вимагати виконання зобов'язання як від боржника, так і від поручителя. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачами не було надано до суду жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають у рівних частках судові витрати у розмірі по 1 284 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved