Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «НФСК «ДОБРОБУТ» страхове відшкодування ( 50 000,00 грн.) з врахуванням індексу інфляції в сумі 62500,00 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 9624,00 грн., 3% річних в сумі 2753,42 грн., та з [PERSON] стягнути різницю вартості відновлюваного ремонту автомобіля у сумі 102240,55 грн. Позов мотивується тим, що 13.09.2012 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу, та яким керував водій [PERSON] Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шевроле» [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НФСК «ДОБРОБУТ», водій [PERSON] 14.09.2012 року звернувся до відповідача із заявою-повідомленням про страховий випадок. Відповідач суму страхового відшкодування у добровільному порядку не сплатив, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача Родіонов С.І. в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі. Суму страхового відшкодування обґрунтував рахунком-фактурою , проведеним ТОВ Автосиметрія» від 20.12.2012р. на суму 152240,55 грн. Доказів про фактичну оплату відновлювального ремонту згідно цього рахунку суду не надав. Вважає, що 50 000,00 грн. слід стягнути з відповідача ПрАТ «ДОБРОБУТ» на підставі п.9.2 ст.9 ЗУ «Про загальнообов»язкове страхування» як базовий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, на одного потерпілого. На цю суму надав розрахунок пені та інфляційні втрати і 3% річних на підставі ст.625 ЦК України. А різницю вартості відновлювального ремонту в сумі 102240,55 грн.покласти на відповідача [PERSON] Відповідачі та 3-тя особа в судове засідання не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. А тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. Позивачу на праві власності належить автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER]» (а.с. 10). Судом встановлено, що 13.09.2012 року о 21-20 год. в м. Києві по вулиці Бальзака, 16, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 20.11.2012 р. винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] (а.с. 9). З довідки ВДАІ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду №9071442 від 14.09.2012 року вбачається, що на момент скоєння ДТП у [PERSON] був наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ0077252, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «НФСК «ДОБРОБУТ», забезпечений транспортний засіб - «Шевролет Авео», строк дії договору до 09.10.2012р (а. с. 10). Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким регулюються дані правовідносини, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Тобто, для отримання страхового відшкодування позивач мав звернутися до ПАТ «НФСК «Добробут» протягом 30 днів від дня повідомлення про ДТП. З листа ПрАТ «НФСК «ДОБРОБУТ» №12516 від 14.09.2012 року вбачається, що водієм [PERSON] 14.09.2012 року було надано до страхової компанії повідомлення про страховий випадок, у зв'язку з чим, для подальшого розгляду справи про виплату страхового відшкодування потерпілій стороні необхідно надати перелік документів, зокрема заяву про виплату страхового відшкодування встановленого зразку та надати пошкоджений транспортний засіб для огляду (а.с. 14). Водієм [PERSON] 20.12.2012 року було надано заяву до ПрАТ «НФСК «ДОБРОБУТ» (а.с. 15), в якій він просив долучити до матеріалів страхової справи №5102 ГО лише постанову Деснянського районного суду м. Києва, довідку ВДАІ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду №9071442 від 14.09.2012 та заяву про перерахування коштів (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Позивачем не доведено, що він звертався із заявою про страхове відшкодування протягом 30 днів від дня повідомлення про ДТП ( від 14.09.2012р.), чим порушені вимоги ст. 35 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Представник позивача в судовому засіданні зазначав, що зі слів водія [PERSON] стало відомо, що пошкоджений автомобіль «Мерседес» надавався до страхової компанії для огляду. Проте доказів, які б підтверджували ці обставини та дату огляду транспортного засобу суду не надано. Відповідно до п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Згідно ст. 29 Закону Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Суду не надано жодного доказу, який би підтверджував факт проведення огляду пошкодженого транспортного засобу,який належить позивачу, оцінки вартості матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля. Надано рахунок-фактуру на ремонт автомобіля , куди увійшли такі послуги як, наприклад, миття автомобіля зовні, прибирання салону пилососом та вологе прибирання, антикорозійна обробка ремонтованих ділянок. Чи це пов»язано з пошкодженнями при ДТП не доведено, оскільки відсутня оцінка вартості матеріального збитку Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зокрема, вимоги про стягнення 50 000 грн. не можуть ґрунтуватись на припущеннях, наприклад, що вказана сума не може перевищувати розмір реального заподіяного матеріального збитку. Крім того, позивачем не надано до суду заяви про страхове відшкодування, тому суд позбавлений можливості встановити день початку прострочення виплати страхового відшкодування (виникнення права вимоги). Отже, вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування не доведені, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову . В зв»язку з цим задоволенню не підлягають і вимоги щодо стягнення різниці вартості відновлювального ремонту з [PERSON] Посилання представника позивача на те, що водій [PERSON] казав, що надавав автомобіль для огляду та страхова компанія здійснила оцінку матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, жодним доказом не підтверджено. Також, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з інших підстав та інших обґрунтувань. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed