Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.08.2009 року в сумі 6356,92 грн. 20.11.2014 року представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, також просить стягнути на користь позивача витрати пов'язані з викликом відповідача через оголошення в пресі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог ч. 9 ст.74 ЦПК України - через оголошення у пресі (газета "Урядовий кур'єр" від 12.11.2014 р. ), а тому вважається належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2009 року між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON], шляхом подання відповідачем заяви на отримання кредиту, було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши дану заяву відповідач погодився з "Умовами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку"(а.с. 9). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, - відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, оплачувати комісії, а також в разі порушення зобов'язання щодо повернення коштів сплачувати неустойку на умовах договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання згідно умов договору, внаслідок чого станом на 30.06.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 6356,92 грн., з яких 2185,37 грн. заборгованість по кредиту, 2000,74 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1630,00 грн. заборгованість з пені, а також штраф відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 250,00 грн. фіксована частина, 290,81 грн. відсоткова складова. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.08.2009 року в сумі 6356,92 грн. є обґрунтованою. Разом з тим, частиною 3 статі 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги відсутність прямих збитків у позивача через порушення відповідачем своїх зобов'язань, враховуючи співвідношення суми кредиту та нарахованої неустойки, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦПК України та зменшити суму пені до 300грн. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial