Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач у січні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного 20.02.2008 року кредитного договору № б/н відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Позивачем свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує. 22.12.2008 року Новоодеським районним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ „Приват Банк) заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 3583 грн. 70 коп., з яких 2756 грн. тіло кредиту та 827 грн. 70 коп. заборгованість за відсотками. Однак відповідач продовжив ухилятися від належного виконання кредитного договору в наслідок чого станом на 21.12.2014року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ „Приват Банк кредитному договору від 20.02.2008 року утворилася заборгованість в сумі 22405 грн. 41 коп., з яких: 2724 грн. 49 коп. заборгованість за кредитом, 13800 грн. 92 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5880 грн. заборгованість по комісії. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 3583 грн. 70 коп., яка була стягнена судовим наказом виданим Новодесеьким районним судом Миколаївської облатсі відм 22.12.2008 роеку - різниця становить 18821 грн. 71 коп., а також, штрафи 500 грн. - фіксована частина та 941 грн. 09 коп. - відсоткова частина. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача 20262 грн. 80 коп. заборгованості за кредитом та витрати понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169, 224 ЦПК України,\~ розглянута у відсутністьпредставникапозивача та у відсутністьвідповідача, на підставінаявності у справідостатніхданих про права та взаємовідносинисторін, в порядку заочного розгляду і письмового провадження. Дослідивши письмові докази в матеріалах судом встановлено, що 20.02.2008 року було укладено кредитний договір № б/н між позивачем та відповідачем, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. В установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією з лімітом на день укладання договору 3000грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Згідно п.9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє до моменту належного виконання сторонами зобовязань. В звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного з позивачем кредитного договору 22.12.2008 року Новоодеським районним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ „Приват Банк) заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 3583 грн. 70 коп., з яких 2756 грн. тіло кредиту та 827 грн. 70 коп. заборгованість за відсотками. Таким чином, в кредитних правовідносинах ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, а, відтак, строк договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст.\~530,\~631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами -ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Згідно зі ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,599 ЦК України. Таким чином, оскільки 22 грудня 2008 року було видано судовий наказ про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, комісії і неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Вимог щодо стягнення з відповідача передбачених\~ст. 625 ЦК України\~сум позивачем не було заявлено. З огляду на викладене, даний позов ПАТ КБ «Приват Банк» не ґрунтується на вимогах закону, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed