Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", що є правонаступником Відритого акціонерного товариства "Банк Універсальний", звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на те, що між ВАТ "Банк Універсальний" та [PERSON] 06 січня 2007 року був укладений кредитний договір № 06/2638к-07, й додаткову угоду до нього від 26 вересня 2007 року, що складає його невід»ємну частину, щодо надання на 36 місяців кредитних коштів в загальній сумі 21 000 грн. 00 коп., з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 05 серпня 2010 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, та з оплатою 33 % річних. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 26 вересня 2007 року між ВАТ "Банк Універсальний" та [PERSON] укладено договір поруки № 06/2638дп-07, за умовами якого [PERSON] зобов»язувалась солідарно на добровільних засадах відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування та штрафні санкції в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 29 серпня 2012 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 245 322 грн. 01 коп., яка складається з наступних складових: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 20 150 грн. 00 коп.; зазобргованість по відсоткам - 32 747 грн. 15 коп., пеня - 192 424 грн. 86 коп. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов (а.с.69, 70 том 2). Відповідачі в судове засідання повторно не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур»єр» № 134 від 20 липня 2016 року (а.с. 65-66, 67-68, 73-74 том 2). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, між ВАТ "Банк Універсальний" та [PERSON] 06 січня 2007 року був укладений кредитний договір № 06/2638к-07, й додаткову угоду до нього від 26 вересня 2007 року, що складає його невід»ємну частину, щодо надання на 36 місяців кредитних коштів в загальній сумі 21 000 грн. 00 коп., з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 05 серпня 2010 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, та з оплатою 33 % річних (а.с.7-9, 10, 11, 12, 13, 14-18, 20-21, 25). В якості забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 26 вересня 2007 року між ВАТ "Банк Універсальний" та [PERSON] укладено договір поруки № 06/2638дп-07, за умовами якого [PERSON] зобов»язувалась солідарно на добровільних засадах відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування та штрафні санкції в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі (а.с.19, 22). Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Проте, як встановлено в ході розгляду справи вказаний договір поруки вважається припиненим на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, а тому зобов»язання по виконанню кредитного договору покладається на основного боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Зі змісту п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Пунктом 12 договору поруки № 06/2638дп-07 від 26 вересня 2007 року між ВАТ "Банк Універсальний" та [PERSON], передбачено, що договір поруки вступає в силу з моменту його підписання сторонами та дії до повного виконання зобов»язань по кредитному договору боржником чи поручителем. Таким чином, у вищезазначених договорах поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником зобов»язань перед банком та кредитним договором не є встановленими сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 та ч.2 ст. 252 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов»язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, графіком повернення кредитних коштів, видатковим касовим ордером на видачу готівки тощо, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов»язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк (а.с.13, 14-18 том 1). Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, не дотримується встановленого графіку погашення заборгованості, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору. Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про вручення щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов»язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов»язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 29 серпня 2012 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 245 322 грн. 01 коп., яка складається з наступних складових: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 20 150 грн. 00 коп.; заборгованість по відсоткам - 32 747 грн. 15 коп., пеня - 192 424 грн. 86 коп. (а.с.13 том 1). До вимоги про стягнення пені, яка охоплює період з 12 травня 2008 року по 05 серпня 2010 року, при цьому звернення до суду датовано 17 квітня 2013 року, суд застосовує строк позовної давності згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦПК України й в цій частині вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги. Відтак, стягненню підлягає прострочена заборгованість по сумі кредиту - 20 150 грн. 00 коп. та заборгованість по відсоткам - 32 747 грн. 15 коп., всього - 52 897 грн. 15 коп. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що вимоги позивача є частково обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частин першої, третьої статті 88 ЦПК України. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог - 528 грн. 98 коп., що відповідає даним правовідносинам, й 420 грн. 00 коп. - витрат, пов»язаних з публікацією оголошення про виклик відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 527, 530, 551, 554, ч. 4 ст. 559, 627, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, з урахуванням Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: partial