Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» звернулося до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №32-0041005/ФКВ-08 від 14.05.2008 року, відповідно до якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 181800,00 грн. Між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» від 30.06.2010 року, відповідно до якого було відступлено право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. У звязку з тим, що відповідач, скориставшись наданими коштами, належним чином зобовязання щодо їх повернення не виконує, станом на 29.12.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 362\~061,07 гривень, що складається з тіла кредиту - 168814,29 гривень, відсотків за користування кредитом - 57568,76 гривень, комісії - 10180,80 гривень, пені - 118476,08 гривень, суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 4988,65 гривень, суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 2032,49 гривень. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився, до його початку подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, відповідного до якої підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого до нього позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило. З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №32-0041005/ФКВ-08 від 14.05.2008 року (далі Кредитний договір), відповідно до якого відповідачем отримано кредит у сумі 181800,00 грн. з датою повернення кредиту 13.05.2015 р. За користування кредитом позичальник сплачує банку проценти, що складають 11,6 % річних (п.1.5 Кредитного договору). Згідно з п.п. 1.6, 1.7 Кредитного договору, позичальник сплачує банку комісію за надання кредиту 1,3 % від суми Кредиту, комісію за управління Кредитом 0,16 % від суми Кредиту, щомісячно. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 2164,29 грн. по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Пунктом 2.5. Кредитного договору передбачено, що повернення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або шляхом внесення готівкових коштів у касу. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Кредитним договором) забезпечується заставою транспортного засобу Hyundai Santa FE заставною вартістю 202000,00 грн., 2008 року випуску, номер шасі Y6LSH81DP8L003024. 30.06.2010 року між ПАТ «[PERSON] банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь [PERSON], відповідно до якого було відступлено право вимоги за вказаним Кредитним договором. Згідно з умовами договору від 30.06.2010 року, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №32-0041005/ФКВ-08 від 14.05.2008 року. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» перейшли всі права Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» щодо права вимоги до відповідача. Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 року № 328 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "[PERSON] банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "[PERSON] банк" строком на 2 роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно; призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "[PERSON] банк" [PERSON], провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможості банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків, та делеговано йому всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства "[PERSON] банк" визначенні ст.37, 38, 51, частинами першою та другою ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно. 02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення (наказ) №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» згідно з яким, з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначенні Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» [PERSON] на два роки з 05.10.205 року по 04.10.2017 року включно. У звязку з тим, що відповідач належним чином зобовязання не виконує, станом на 29.12.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 362\~061,07 гривень, що складається з тіла кредиту - 168814,29 гривень, відсотків за користування кредитом - 57568,76 гривень, комісії - 10180,80 гривень, пені - 118476,08 гривень, суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 4988,65 гривень, суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 2032,49 гривень. Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Враховуючи викладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству, дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 362\~061,07 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 5430,92 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved