Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач у червні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 04.05.2021 дізнався, що 27.04.2021 постановою приватного виконавця Сумського територіального округу Закорко Вадима Вікторовича відносно нього відкрито виконавче провадження №65281284 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни №31169 від 18.03.2021 року про звернення стягнення на предмет коштів боржника та задоволення вимог відповідача у розмірі 27183,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки чинна на цей час редакціяПереліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, ураховуючи постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишену без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року передбачає вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Крім того, у нотаріуса були відсутні первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Розрахунок боргу, здійснений відповідачем, не може вважатись документом, який підтверджує безспірність вимог до боржника. [PERSON] стверджує, що кредитного договору з відповідачем не укладав, кредиту не отримував, не здійснював його погашення. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №31169, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я. В., вчинений 18.03.2021 року щодо звернення стягнення на заробітну плату. Стислий виклад позиції відповідача Відповідачем подано відзив на позов, за змістом якого просив відмовити в задоволенні позову. Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» посилалося на те, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено у зв`язку із невиконанням позивачем умов Договору №1969284 про надання кредиту від 30.08.2019, який укладений позивачем і відповідачем в електронній формі на умовах пропозиції Оферт, що опублікована на вебсайті credit365.ua, шляхом підписання електронно-цифровим підписом позивача 21.08.2019 року, вчиненим одноразовим ідентифікатором Заявки позивача № 1969284 на отримання кредиту на обраних позивачем умовах. Відповідач посилається на те, що генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення договору здійснюється наступним чином: Коли клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора SMS-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Повідомлення про схвалення отриманої від позивача заявки було надіслано на його електронну адресу bohdan.prenukhin@gmail.com. Відповідно до схваленої заявки [PERSON] 30.08.2019 було перераховано на рахунок відкритий у Приватбанк 3500 грн. на строк 30 днів, сума процентів за користування указаною сумою склала 1108 грн. Початковий строк повернення кредиту настав 29.09.2019 року. Проте позивачем декілька разів відтерміновано строк повернення кредиту шляхом сплати відповідних комісій. З урахуванням продовження граничний строк погашення заборгованості настав 08.12.2019 року. Станом на дату звернення відповідача до приватного нотаріуса (18.03.2021) із заявою про вчинення виконавчого нотаріуса прострочення становило 466 днів. Перед вчиненням виконавчого напису позивачу була надіслана претензія, а нотаріусу були надані: оригінал договору в електронному вигляді, засвідчену відповідачем виписку з особового рахунку за договором, копію претензії, направленої позивачу зі списком згрупованих поштових відправлень. Позивач не звертався до приватного нотаріуса із заявою про зупинення виконавчого провадження, тому приватний нотаріус не могла самостійно довідатись про заперечення позивача заборгованості. Крім того, відповідач вважає, що у чинній редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 не виключено пункт 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а тому допоки указану постанову Кабінету Міністрів України не буде прийнято в новій редакції, яка виключатиме наведений пункт на думку відповідача він має право проводити стягнення заборгованості за договорами, що не засвічдені нотаріально на підставі виконавчих написів. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. та приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 16.06.2021 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 16.06.2021 за заявою позивача судом вжито заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 06.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, за клопотанням позивача змінено найменування третьої особи. Позивачем 30.07.2021 подано додатковий письмовий доказ (копія спірного виконавчого напису), який протокольною ухвалою суду від 30.07.21 приєднано до справи. Фактичні обставини, установлені судом, мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Судом установлено, що на вебсайті credit365.ua опублікована Пропозиція (оферта) укладення договору про надання кредиту, яка підписана із накладенням електронного цифрового підпису директором ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» Р. Гуламі (а.с.42-64). У заявці на отримання кредиту №1969284 від 30.08.2019 адресованій відповідачу були указані прізвище ім`я та по-батькові позивача [PERSON] , його місце проживання, номер мобільного телефону, адреса електронної пошти, номер ID паспорту громадянина України, дату та орган видачі, РНОКПП, які збігаються з даними указаних документів, які додані позивачем до позову, також зазначено номер банківського рахунку [NUMBER] , відкритий АТ КБ «Приватбанк». У заявці були указані сума кредиту 3500 грн. на строк 30 днів, реальна процентна ставка 385%, плата за користування кредитом - 1108 грн. (а.с.79-89). Указаним документом (заявкою від 30.08.2019 №1969284) була акцептована Пропозиція (оферта) укладення договору про надання кредиту ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» шляхом підписання електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора А9754 (а.с.90). На електронну скриньку [INFO] було надіслано повідомлення про схвалення заявки від 30.08.2019 №1969284 (а.с.91). Умови Договору №1969284 від 30.08.2019 викладено в Індивідуальній пропозиції (оферті) №1969284 на укладення договору про надання кредиту, яка містить електронний підпис [PERSON] накладений 30.08.2019 року і свідчить про акцептування пропозиціїї, що підтверджується Реєстром (Log File) дій клієнта [PERSON] та відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі credit365.ua з укладення договору (а.с.65-78, 92). Так, пунктом 1.1 Договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених Договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника. Договір укладається за кожною окремою погодженою заявкою позичальника на строк кредиту, визначений в такій заявці (п. 2.1 Договору). Згідно з пунктом 2.2 Договору сума кредиту та строк його повернення в межах, визначених Договором, зазначається в заявці позичальника, що формується позичальником у власному Особистому кабінеті на підставі умов Договору. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку ви отримуєте за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Посилаючись на обставини укладення між сторонами 30.08.2019 договору про надання кредиту в електронній формі, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" довів зазначену обставину Заявкою №1969284 від 30.08.2019, надіслану [PERSON] , який зазначеною заявою ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, надавши про себе відповідні данні для заповнення формуляра заяви (прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, місце проживання, телефон, e-mail, данні паспорту, банківського (карткового) рахунку та банківської установи), та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом про е-комерцію, підписав зазначену заяву. Отже, суд дійшов висновку, що Заявку сформовано та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак доводи позивача про те, що він не укладав з відповідачем кредитного договору повністю спростовано наданими відповідачем доказами. [PERSON] не надав жодних переконливих та логічних пояснень тій обставин, що Заявка №1969284 від 30.08.2019 містить всі персональні дані, які належать позивачу, а також не довів належними доказами, що дії в інформаційно-телекомунікаційній системі credit365.ua з укладення договору вчиняв не він. Спростовуючи доводи відповідача про зарахування суми кредиту на картковий рахунок [NUMBER] , відкритий АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] мав можливість надати виписку по рахунку з відомостями про відсутність здійснення позивачем такої операції або про те, що указаний рахунок не належить йому, проте позивач будь-які докази відповідно до покладеного на нього статтями 12, 13, 81 ЦПК України обов`язку доказування, на спростування доводів відповідача суду не надав, голослівно заперечуючи факт укладення з відповідачем кредитного договору, отримання кредиту, та вчинення дій з відтермінування строку повернення кредиту шляхом сплати відповідних комісій в сумі 350 грн. в період з 01.10.2019 по 11.12.2019 щоразу на 7 днів, що відповідач підтвердив довідкою розрахунком станом на 03.03.2021 року (а.с.94-96). Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено укладення з позивачем Кредитного договору №1969284 від 30.08.2019 у формі електронного договору та факт його невиконання [PERSON] . Так, станом на 03.03.2021 строк прострочки повернення позивачем кредиту та процентів за його користування з 08.12.2019 станом на 03.03.2021 становить 451 день. Позивачем не спростовано розмір нарахованих відповідачем відсотків за період з 08.12.2019 по 03.03.2021, розраховані відповідно до пункті 2.9, 2.10 Договору в сумі 24785,50 грн., з урахуванням погашеної суми 315 грн., до сплати 24470,50 грн. Проте у претензії з вимогою до [PERSON] протягом 7 днів погасити заборгованість за Кредитним договором №1969284 від 30.08.2019 відповідач указав суму тіла кредита 3500 грн. та відсотки не за період з 08.12.2019 по 03.03.2021 в сумі 24470,50 грн., а за менший період з 18.12.2019 по 03.03.2021 в сумі 23683,00 грн. Указана претензія була надіслана позивачу рекомендованим поштовим відправленням №02002249950911, яке у м.Тростянці за даними сайту Укрпошта було вручено отримувачу 15.03.2021 (а.с.99-103). До приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. відповідач звернувся 18.03.2021, якою на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 31169, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за кредитним договором за № 19692284 від 30.08.2019, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП" за період із 18.12.2019 по 03.03.2021, у сумі 27183,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3500,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 23683,00 грн. Постановою приватного виконавця Сумського територіального округу Закорко Вадима Вікторовича 27.04.2021 відкрито виконавче провадження №65281284 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни №31169 від 18.03.2021 року, яке було об`єднано 17.05.2021 разом з іншими виконавчими провадженнями стосовно [PERSON] (а.с.5-9). На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 31169 від 18.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. постановою від 17.05.2021 року у виконавчому провадженні № 65445972 було звернено стягнення на доходи позивача, які він отримує у Відділі освіти Тростянецької міської ради (а.с.4, 5, 7, 8, 9). Незважаючи на те, що доводи позивача, якими він заперечує укладення з відповідачем кредитного договору та не погоджується з фактом існування невиконаних кредитних зобов`язань перед ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" судом відхиляються, суд вважає, що заслуговують на увагу твердження [PERSON] стосовно того, що чинна на час вчинення спірного виконавчого напису (18.03.2021) редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 не давала підстав для вчинення спірного виконавчого напису. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, для одержання виконавчого напису відповідач 18.03.2021 мав надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Посилання відповідача на те, що у чинній станом на 18.03.2021 редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 не виключено пункт 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» є помилковими і суперечать правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Отже, суд погоджується з доводами [PERSON] , що оскільки договір № 1969284 від 30.08.2019 не є нотаріально посвідченим договором, а тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Право на стягнення заборгованості з позивача відповідач має право реалізувати шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Приватний нотаріус Головкіна Я.В. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувалася пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Головкіна Я.В. 18.03.2021 не мала права керуватись цим пунктом Переліку. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1362 грн. 00 коп. за подання позову немайнового характеру та забезпечення позову, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved