Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

08 грудня 2020 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець Притуляк Валерій Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та просить визнати виконавчий напис від 28 вересня 2020 року №2689, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на її користь судові витрати у сумі 11261,2 грн. Позивач зазначала, що 09 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0029/82/56348, за умовами якого банк надав [PERSON] , кредит у сумі 25960,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 09 червня 2006 року між Банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки та договір іпотеки. У відповідності до договору іпотеки, іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку нерухоме мано, а саме квартиру за адресою [ADDRESS] . 17 вересня 2009 року сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої строк кредиту збільшено до 09 червня 2023 року. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.09.2013 року вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" загальну суму боргу за кредитним договором у розмірі 18021,91 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 березня 2013 року складає 144049,13 грн. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.11.2013 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.09.2013 року в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] 28 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною вчинено виконавчий напис №2689 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру за адресою [ADDRESS] . Вказана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] . Виконавчий напис від 28 вересня 2020 року №2689 пред`явлено до виконання до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляку В.М., яким 15 жовтня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63307702. Вказувала, що всупереч вимогам ч.1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, вона вимоги про сплату боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки не отримувала, що виконавчий напис, всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», вчинено приватним нотаріусом після спливу трьох років після виникнення права вимоги. Крім того, при вчиненні виконавчого напису, приватним нотаріусом не були дотримані вимоги діючого законодавства щодо його вчинення, оскільки сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 28 вересня 2020 року №2689, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною. Ухвалою суду від 11 січня2021 року було відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 35). Представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представниквідповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слуханнясправи за його відсутності, у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 53-57). Треті особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., приватний виконавець Притуляк В.М. у судове засідання не з`явились, надали через канцелярію суду заяви, в яких просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що, 09 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0029/82/56348, за умовами якого банк надав [PERSON] , кредит у сумі 25960,00 доларів США. (а.с. 76-78). Крім того, 17 вересня 2009 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/0029/82/56348 від 09 червня 2006 року, згідно якої строк кредиту збільшено на 120 місяців, врегульовано строк сплати заборгованості, строк сплати якої настав, з 17. вересня 2009 року по 17 вересня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту, змінено графік погашення кредиту та інших платежів (а.с.79-84) Встановлено, що 09 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та [PERSON] , яка є майновим поручителем за [PERSON] з метою забезпечення вимоги іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №014/0029/82/56348, було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира за адресою [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцеві (а.с.71-74). 17 вересня 2009 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та [PERSON] укладено договір про внесення змін до договору іпотеки, згідно якого було викладено п.1.1 договору в новій редакції, а саме, що цей договір забезпечує додаткові вимоги іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №014/0029/82/56348 від 09 червня 2006 року та додаткової угоди №1 від 15 вересня 2009 року до кредитного договору №014/0029/82/56348 від 09 червня 2006 року (а.с.75) Встановлено, що 14.08.2020 року Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" на адресу [PERSON] та на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та іпотечного договору, згідно якої прострочена заборгованість позичальника перед банком складає 15783,43 доларів США - заборгованість по кредиту, 17480,96 доларів США заборгованість по відсоткам. Банком надано 30 днів для здійснення погашення заборгованості шляхом переказу коштів на рахунок банку, та у разі, якщо зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не будуть виконані, банком буде звернуте стягнення на предмет іпотеки одним із способів, зазначених в повідомлені (а.с.85, 86). З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2020 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.61-63). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №014/0029/82/56348 від 09 червня 2006 року, наданим Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. разом із заявою про вчинення виконавчого напису, заборгованість на 13.08.2020 року становила 15783,43 доларів США - заборгованість по кредиту, 17480,96 доларів США заборгованість за відсотками. (а.с.64-70) Судом встановлено, що 28 вересня 2020 року на підставі заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від 24.09.2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною вчинено виконавчий напис (зареєстрований за №2689), яким було запропоновано звернути стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. 09 червня 2006 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №014/0029/82/56348 від 09 червня 2006 року, між кредитором та [PERSON] укладено договір іпотеки, що посвідчений 09.06.2006 року Куркан Н.Ф., приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованим №4162. [PERSON] виступає в договорі майновим поручителем по зобов`язанням [PERSON] , який всупереч умов кредитного договору, не виконує своїх обов`язків, а саме не в повній мірі здійснював та здійснює погашення кредиту та відсотків. Заставну вартість предмету іпотеки за згодою сторін було погоджено 163872,00 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" згідно кредитного договору №014/0029/82/56348 від 09 червня 2006 року, станом на дату розрахунку 13.08.2020 року складає: за кредитом - 15783,43 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 434464,16 грн.; по відсотках - 17480,96 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 481191,39 грн. Отже, станом на 13.08.2020 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитним договором №014/0029/82/56348 від 09 червня 2006 року становить 33264,39 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 915 655,55 грн., та сума, що сплачена за вчинення виконавчого напису в розмірі 10000 грн. Стягнення здійснюється за період з 14.08.2017 року по 13.08.2020 рік. У виконавчому написі зазначено, що він набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 28 вересня 2020 року, та має бути пред`явлений до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби або до приватних виконавців протягом 3 років з моменту його вчинення (а.с. 20). Судом встановлено, що 15 жовтня2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63307702 по виконанню вищевказаного виконавчого напису № 2689, виданого 28.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. (а.с. 21). Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачка [PERSON] зазначила те, що вона вимоги про сплату боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки від банку не отримувала, виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом після спливу трьох років після виникнення права вимоги, сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон України «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції на час виникнення правовідносин, передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у редакції на час виникнення правовідносин, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Дослідивши оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. № 2689 від 28.09.2020 року, виданий на підставі заявиАТ "Райффайзен Банк Аваль", судом встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом були виконані. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З наданої суду відповідачем заяви про вчинення виконавчого напису, яку ним було подано приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, вбачається, що АТ "Райффайзен Банк Аваль" приватному нотаріусу були надані копії вимог про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором з доказами їх направлень Іпотекодавцю і позичальнику, що свідчить про відсутність порушень вимог, передбачених ст. 35 Закону України "Про іпотеку" з боку АТ "Райффайзен Банк Аваль", не отримання [PERSON] повідомлення не є перешкодою для вчинення виконавчого напису. Суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом були враховані відомості, які містяться у кредитному договорі та договорі іпотеки з додатковими угодами, у розрахунку заборгованості за кредитним договором, які однозначно, беззаперечно та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором, та наявне у стягувача право на витребування від іпотекодавця майна. На підставі наданих АТ "Райффайзен Банк Аваль" документів згідно з Переліком, приватний нотаріус дійшов висновку про наявність безспірної заборгованості. У свою чергу, позивачкою [PERSON] не було надано суду жодних доказів, які би свідчили про відсутність боргових зобов`язань, погашення боргу або про наявність боргових зобов`язань у іншому розмірі, ніж тому, що було надано АТ "Райффайзен Банк Аваль" приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Суд не приймає до уваги висловлену думку позивачки, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, так як наявні рішення судів щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0029/82/56348 від 09 червня 2006 року з позичальника [PERSON] . Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Судупо справі №305/2082/14-ц від 15.01.2020 року, сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї , а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку. Таким чином, вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат", слід враховувати , що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованість цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. Крім цього, Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення. Що ж стосується іпотеки, то вона має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. Тобто, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством (постанова Верховного Суду України від 18.09.2018 року у справі № 921/107/15-г/16). В наданих суду кредитному договорі з додатковою угодою, та договорі іпотеки зазначено, що кредитний договір діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів, пені та інших витрат, пов`язаних з невиконанням позичальником умов договору та/або договорів забезпечення (п. 8.1 кредитного договору). Пунктом 10.2. кредитного договору передбачено, що зміни в договорі оформлюються додатковими угодами. Пунктом 1.1. Додаткової угоди визначено дату остаточного погашення кредиту - 09.06.2023 року. Пунктом 5.2. Договору іпотеки передбачені підстави для припинення чинності договору. Таким чином, а ні законом, а ні кредитним договором не передбачено зміни строку виконання зобов`язання шляхом направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, а тому суд приходить до висновку, що АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису до спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги, а тому при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною не були порушені вимоги ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Таким чином, заявником АТ "Райффайзен Банк Аваль" дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а нотаріусом при дотриманні вимог закону вчинено виконавчий напис. Таким чином, виконавчий напис вчинено на документі, який підтверджує безспірність даної заборгованості і відповідно дає підстави для безспірного її стягнення, крім того у виконавчому написі наявна достатня і безспірна інформація щодо періоду, за який виникла заборгованість. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі складає 840,80 грн., який повністю сплачений позивачем. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed