Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Любешівська районна державна адміністрація Волинської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . В поданому до суду позові зазначає, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Проживає зі співмешканцем в [ADDRESS] . За місцем поживання [PERSON] характеризується негативно. Неодружена, безробітна, зловживає спиртними напоями, не дотримується санітарно-гігієнічних норм, тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує належні та необхідні умови для життя та здоров`я дитини, що в сукупності є підставами для позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, вказала на наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги частково визнала, не заперечувала невиконання нею батьківських обов`язків. Зазначила, що раніше недостатньо піклувалася про свого сина [PERSON] . Пообіцяла, що надалі приділятиме належну увагу вихованню сина та забезпечить йому належні умови для життя. Представник відповідача - адвокат Сацик Т.Т., щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , поклалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , представника відповідача Сацик Т.Т. , допитавши свідків, з`ясувавши думку неповнолітнього [PERSON] , дослідивши та оцінивши подані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 17 лютого 2011 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] . Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною 1 статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 вказаної статті СК України визначено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення вказаних вище норм Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавленя батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною та надзвичайною мірою, яка застосовується до недобросовісних батьків та яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, що передбачені ст.166 СК України. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають грунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України"). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі по тексту - Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентними органами згідно з судовим рішення, визначають відповідно до застосованого закону і процедури, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним в тому чи іншому випадку, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем доведено обставини свідомого, умисного ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків. Наявним в матеріалах справи висновком органу опіки та піклування Любешівської райдержадміністрації встановлено необхідність та доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дана необхідність підтверджується і поданими позивачем доказами, які не були спростовані відповідачем. Із характеристики Березичівського старостинського округу Любешівської селищної ради Волинської області №754 від 12 червня 2019 року вбачається, що відповідач - неодружена, безробітна. До приїзду в с.Березичі Любешівського району Волинської області була позбавлена батьківських прав на дочку. [PERSON] та її співмешканець [PERSON] не дотримуються санітарно-гігієнічних норм, зловживають спиртними напоями. Сім`я перебуває на обліку, як сім`я яка опинилась в складних життєвих обставинах. Неодноразово проводилися перевірки, щодо їхнього проживання та виконання батьківських обов`язків так як син [PERSON] систематично пропускав заняття в школі про що були складені акти працівниками поліції та соціальним педагогом ЗЗСО "Березичівського ліцею". Працівниками служби у справах дітей неодноразово проводилось обстеження умов проживання [PERSON] , а саме: 02 січня 2019 року, 14 березня 2019 року, 11 червня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 11 листопада 2019 року. За результатами обстежень встановлено, що умови проживання - незадовільні та антисанітарні, а саме: житловий будинок без комунальних зручностей, без санвузла, в кімнатах брудно: брудна підлога, меблі, розкидані особисті речі, одяг, килимки. По кухні розставлений брудний посуд (на лаві, підлозі, кругом печі). Продукти харчування наявні, проте в недостатній кількості. Так допитані в суді в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ствердили, що упродовж періоду з 2009 року по даний час [PERSON] не піклується про свого неповнолітнього сина. В будинку, де вони проживають, постійно брудно та холодно, недотримані санітарно-гігієнічні умови, відсутні продукти харчування, неповнолітній незабезпечений одягом, необхідними для навчання та розвитку речами та предметами. Відповідач зловживає спиртними напоями, тривалий час не працює, немає документів, які засвідчують її особу, що унеможливлює її звернення до компетентних органів по питанню отримання соціальних допомог. З часу народження сина, [INFO] , не отримує виплат як мати-одиначка, оскільки не зверталась за такою допомогою, що поставило сім`ю в складні життєві умови. Наведені вище обставини відповідач [PERSON] не оспорювала, крім того вони підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: довідкою№1921/02/2-19 від 21 листопада 2019 року виданою Управління соціального захисту населення Любешівської районної державної адміністрації Волинської області, актами обстеження умов проживання [PERSON] , характеристиками виданими директором ЗЗСО "Березичівський ліцей" [PERSON], характеристикою виданою в.о. старости Березичівського старостинського округу Любешівської селищної ради Волинської області М. Вітовщик, а також наявними в матеріалах справи фотографіями, які були надані суду свідком [PERSON] .. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] показав, що мати та її співмешканець зловживають спиртними напоям. Повідомив про те, що через відсутність нормального одягу відчував приниження та сором перед одноліткам, через що не відвідував школу. Крім того, у 2015 році Любешівська районна державна адміністрація Волинської області вже зверталась в Любешівський районний суд Волинської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідач запевнила суд, що вона не зловживатиме спиртними напоями, забезпечить сину належні житлово-побутові умови для його проживання. 05 червня 2015 року Любешівський районний суд виніс рішення, яким було відмовлено у задоволенні позову Любешівської райдержадміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Також, [PERSON] двічі протягом 2019 року, а саме 08 лютого та 19 липня, притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, яка передбачає відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Разом з цим, встановлено, що [PERSON] продовжує нехтувати виконанням батьківських обов`язків, незважаючи на неодноразові попередження працівників служби у справах дітей. Відповідач продовжує зловживати спиртними напоями, не турбується про матеріальне забезпечення неповнолітнього сина, не працює, доходу не має, не забезпечує неповнолітнього продуктами харчування, нормальними умовами проживання, не цікавиться життям та навчанням сина, не турбується про його здоров`я та розвиток, що загалом свідчить про свідоме, умисне нехтування батьківськими обов`язками упродовж тривалого часу. Тому суд приходить до переконливого висновку, що сім`я в якій проживає неповнолітній [PERSON] є особливо непридатною та неблагополучною, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності суд вважає, що [PERSON] відповідно до вимог статті 164 СК України повинна бути позбавлена батьківських прав щодо неповнолітнього сина, оскільки судом встановлено, що вона, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення дій, які становлять зміст батьківських обов`язків, свідомо ухиляється від їх виконання. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина призведе до позитивного результату у його долі, забезпечить захист його прав та інтересів, адже продовження перебування дитини в таких умовах може загрожувати його життю та здоров`ю, а тому є всі підстави для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст.150, 164 СК України,

Outcome: approved