Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

В серпні 2016 року ПАТ "Альфа-Банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 лютого 2008 року між ВАТ "Сведбанк", правонаступник ПАТ "Сведбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0101/0208/88-022, згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 23 300 дол. США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в нього перед банком станом на 01.07.2016 року прострочену заборгованості за кредитом в розмірі 911,54 дол. США, за відсотками - 36,76 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 25 лютого 2008 року між ВАТ "Сведбанк", правонаступник ПАТ "Сведбанк", та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору, [PERSON] поручилась за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники. На виконання умов кредитного договору позивачем була направлена вимога відповідачам про дострокове повернення кредиту, яка була залишена без виконання. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву, в якій просить провести розгляд даної цивільної справи за його вісутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у їх відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2008 року, між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0101/0208/88-022. За умовами даного договору банк надав [PERSON] грошові кошти у вигляді кредиту в сумі 23 300,00 доларів США, на строк з 25.02.2008р. по 20.02.2018р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с. 5-6). Згідно п. 1.1. вищевказаного договору, позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Зі змісту п. 1.4. вищевказаного договору, встановлено, що кредитні кошти призначені на споживчі цілі. Відповідно до п. 5.1.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався: забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату нарахованих процентів. Пунктом 3.1 кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок [NUMBER] щомісяця, через касу банку згідно Додатку №1 (а.с. 7-8), що є невід'ємною частиною кредитного договору, крім випадків, передбачених п. 3.8, 3.9 та 5.1.4 даного договору. Проценти за користування кредитом нараховуються, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Кількість днів у році приймається - 360 (п. 3.2. кредитного договору). Відповідно до п. 3.9 кредитного договору, при порушенні умов, передбачених п. 5.1.9. цього договору, та/або у випадку, в яких чинним законодавством України ( в тому числі у випадках, передбачених Законом України «Про іпотеку») передбачено право дострокової вимоги виконання зобов?язань, забезпечених іпотекою, та/або якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені п. 3.1. цього договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобов?язаний виконати зазначені зобов?язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього договору. Вимога про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним направляється позичальникові у порядку, передбаченому п. 3.10. цього договору. Разом з тим, слід зазначити, що забезпеченням виконання зобов'язань по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира [ADDRESS]. В забезпечення кредитних зобов'язань [PERSON] перед банком між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", та [PERSON], [PERSON] 25 лютого 2008 року укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором № 0101/0208/88-022 від 25.02.2008 року у сумі 23 300,00 дол. США, строком до 20.02.2008р., з процентною ставкою 11,9% річних за їх використання (а.с. 11). Згідно п. 2 вищевкказаного договору, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено те, що позивач виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит в сумі 23 300,00 дол. США. Встановлено судом і те, що відповідач [PERSON] неналежним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, чим порушує умови кредитного договору, в результаті чого у нього виникла заборгованість за кредитниим договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом станом на 01.07.2016 року заборгованість [PERSON]. перед банком становить 948 дол. США 30 центів, яка складається з: заборгованості за кредитом - 911 дол. США 54 центи та заборгованості по відсотках - 36 дол. США 76 центів (а.с. 50). Як встановлено з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідачів була направлена вимога про дострокове повернення кредиту (а.с. 51), що підтверджується реєстром рекомендованих почтових відправлень (а.с. 52). Вказана вимога залишена відповідачами без задоволення. Слід зазначити, що 25 травня 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами (а.с. 16-34), а 15 червня 2012 року між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором (а.с. 35-44). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що на даний час всі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ПАТ «Альфа-Банк». Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюваню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Стаття 554 УК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають пред кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає пред кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, утворення у зв'язку з цим заборгованості, а також враховуючи, що [PERSON] виступила поручителем [PERSON], суд вважає, що вони повинні відповідати як солідарні боржники. Заборгованість на користь позивача підлягає солідарному стягненню з них в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача солідарно слід стягнути 1378,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved