Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

У липні 2015 року ПАТ „ПРОСТО-страхування" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування 53 545,06 грн. страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 вересня 2014 року між ПАТ „ПРОСТО-страхування" та [PERSON] було укладено договір майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Polo»; 24 жовтня 2014 року на вулиці Л. Гавро в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON], та застрахований автомобіль "Volkswagen Polo", державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року, внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль страхувальника. Згідно із звітом про оцінку транспортного засобу від 05 листопада 2014 року № 1079/103050 та рахунків-фактури № БН-0000183 від 06 листопада 2014 року, № ДО-0003424 від 18 грудня 2014 року, № ГА-0000013 від 24 лютого 2015 року, № ГА-0000032 від 27 лютого 2015 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER] становить 53 545,06 грн.. Вказана сума була виплачена страхувальнику. Позивач, посилаючись на положення ст. 993, 1187, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування", просить суд стягнути з [PERSON] 53 545,06 грн. витрат, пов'язаним із страховим випадком. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, у якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також за адресою фактичного місця проживання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зазначене положення процесуального закону рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК Україна у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи, з постановленням заочного рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши матеpiали спpави, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. Судом встановлено, що 03 вересня 2014 року між ПАТ „ПРОСТО-страхування" та [PERSON] було укладено договір ПКР №00655 добровільного страхування транспортного засобу, у якому вигодонабувачем зазначена [PERSON] (а.с. 5). 25 жовтня 2014 року з вини відповідача [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль "Volkswagen Polo", державний реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом «Daewoo» державний реєстраційний номер [NUMBER], здійснив наїзд на припаркований автомобіль "Volkswagen Polo", чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Зазначене підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року, згідно з якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 12). Дана подія згідно із страховим актом № 103050 від 24 листопада 2014 року визнана страховим випадком і страховиком прийнято розпорядження про порядок та розмір виплати страхового відшкодування. Згідно із звітом № 1079/103050 з оцінки транспортного засобу від 05 листопада 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер [NUMBER], становить - 50 876,27 грн. (а.с. 13-17). Відповідно до рахунків-фактури № БН-0000183 від 06 листопада 2014 року, № ДО-0003424 від 18 грудня 2014 року, № ГА-0000013 від 24 лютого 2015 року, № ГА-0000032 від 27 лютого 2015 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер [NUMBER], у зв'язку з подорожчанням запасних частин становить 53 545,06 грн.. Після настання страхового випадку ПАТ „ПРОСТО-страхування" виплатило страхове відшкодування на умовах договору страхування на підставі страхового акту №103050 від 24 листопада 2014 року в розмірі 40298,65 грн. ФОП [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №31336 від 25 листопада 2014 року (а.с.34,35); на підставі страхового акту №103050 на доплату від 23 грудня 2014 року в розмірі 5476,55 грн. СПД [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №33359 від 24 грудня 2014 року (а.с.36-40); на підставі страхових актів №103050 на доплату від 24 лютого 2015 року та 04 березня 2015 року в розмірі 6048,00 грн. та 1 721,86 грн. СПД [PERSON], що підтверджується платіжними дорученнями №3139 від 25 лютого 2015 року та № 3666 від 05 березня 2015 року (а.с.41-46. Таким чином, коли Страховик - ПАТ «ПРОСТО-страхування» виконало свої зобов'язання, сплативши страхове відшкодування, за приписами ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж сама норма міститься і у спеціальному законі, який регулює відносини у сфері страхування, а саме у статті 27 Закону України „Про страхування". На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В порядку розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ «ПРОСТО-страхування» підлягає стягненню 535,46 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved