Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський хлібокомбінат №2", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дзержинець", Приватного акціонерного Товариства "Страхова компанія "АХА страхування", третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року приблизно о 02 годині 05 хвилин водій [PERSON], [INFO] керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER], [NUMBER], рухався по правому краю проїжджої частини і правого узбіччя вулиці Лермонтова в селі Мар'ївка. Синельниківського району, Дніпропетровської області від міста Синельникове в напрямку селища міського типу Роздори, зі швидкістю приблизно 40 км/г. У зазначений час, попереду по ходу руху автомобіля [NUMBER], в попутному йому напрямку, по правому краю проїжджої частини вулиці Лермонтова рухалася пішоход [PERSON], [INFO] та по пішохідній доріжці, розташованої праворуч від проїзної частини вулиці Лермонтова рухалися пішоходи [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. На шляху прямування водій [PERSON], маючи об'єктивну можливість виявити в межах видимості в напрямку руху зазначених пішоходів не прийняв своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, не діяв таким чином щоб не піддавати небезпеку життя і здоров'я громадян, і продовжував рух далі, зближуючись з пішоходами. У процесі подальшого руху водій [PERSON], допустив наїзд на пішоходів [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. В результаті наїзду на пішоходів, потерпілому [PERSON], [INFO], заподіяні тілесні ушкодження у вигляді політравми: з закритою черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку, закритою тупою травмою живота з забоєм правої нирки, розривами лівого сечоводу і сечового міхура, з масивною позачеревинною урогематомою, з закритим переломом поперечного відростку V-го поперекового хребця справа, багато-уламковими переломами обох лонних, обох сідничних кісток, переломом вертлюжної западини лівої клубової кістки з підвивихом головки лівої стегнової кістки, розходженнями правого і лівого крижово-клубових зчленувань, переломами передньої ділянки лівої великогомілкової кістки на рівні гомілковостопного суглобу (медіальна, внутрішня лодижка); поперечного перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки; численних саден шкіри тулуба і кінцівок; переломів задніх відрізків нижніх ребер; травматичного шоку ІІ-ІІІ ступеню. Потерпілій [PERSON], [INFO], заподіяні тілесні ушкодження у вигляді : садно шкіри та забита рана в лобно-тім'яній ділянці голови справа з вогнищевим крововиливом, у покривні тканини голови; поширені садна шкіри у ділянці правого плечового суглобу, правого надпліччя та правого променево - зап'ястного суглобу; дрібні садна шкіри на тильній поверхні правої кисті; синець на задній поверхні правого ліктьового суглобу; садна шкіри лівого та правого колінних суглобів з ознаками поздовжнього ковзання. Домішки крові у спинномозковій рідині бокових шлуночків мозку. Переломи VII - VIII ребер справа, без пошкодження пристінкової плеври та з інфільтруючими кровиливами у прилеглі м'які тканини. Рідка кров у правій плевральній порожнині та близько 2000 мл. рідкої крові у черевній порожнинах. Вогнищеві субплевральні інтраальвеолярні крововиливи та крововиливи в плевру, судинний лейкоцитоз, ділянки емфіземи у легенях. Численні розриви та ділянка розтрощення печінки. Морфологічні ознаки шокової реакції у печінці і нирках. Нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів та головного мозку. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди за участю водія [PERSON] позивачу [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, і настала смерть потерпілої [PERSON] Інші пішоходи, які були учасниками ДТП отримали легкі тілесні ушкодження. 20 січня 2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області була винесена ухвала про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у зв'язку з застосуванням амністії у відповідності до п. « г» с. 1, ст.6 Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011 року. [PERSON] працював в ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» на посаді водія- експедитора по переводу з ВАТ «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» з 01.09.2007 року по 03.12.2012 року. Згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду [PERSON] є працівником Дочірнього підприємства "Дніпропетровський хлібокомбінат №2". Отже, з урахуванням ч.1 ст. 1172 ЦК Дочірне підприємство «Дніпропетровський хлібокомбінат №2» зобов'язано відшкодувати шкоду, заподіяну його працівником, позовні вимоги випливають із заподіяння шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки. Скоєним правопорушенням [PERSON], водієм автомобіля [NUMBER], який належить ТОВ «Агрофірма «Дзержинець», та використовувалась на підставі договору оренди ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат №2», була завдана матеріальна та моральна шкода. ТОВ «Агрофірма «Дзержинець» застрахував відповідальність згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ / 3484011 виданого Дніпропетровською філією ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування», ідентифікаційний код 24991805, юридична адреса: м. Дніпропетровськ вул. Рогальова, 33. Оскільки відповідальність ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля [NUMBER], [NUMBER] застраховано у Дніпропетровській філії ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування», позивач [PERSON] звернувся за відшкодуванням матеріальної шкоди до ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування». Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяну життю і здоров'ю потерпілого в межах 51000,00 грн. включно франшиза 550 грн. Ця сума є значно меншою, ніч розмір заподіяного [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди. Отже, з урахуванням права на отримання [PERSON] страхового відшкодування від ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування» в сумі 51000,00 грн., ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат №2» та ТОВ «Агрофірма «Дзержинець» зобов'язані відшкодувати [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду. Діями [PERSON] було завдано майнову шкоду [PERSON] в розмірі 29953,59 грн., що підтверджується квитанціями та чеками про витрати на лікування . На лікуванні позивиач [PERSON] перебував з 15.07.2011 року по цей час, тобто більше трьох років. Крім матеріальної шкоди, діями [PERSON] та діяльністю відповідачів, позивачам [PERSON] та [PERSON] було завдано моральної шкоди. Форми, які може набувати моральна шкода встановлені ст.23 ЦК України. Заподіяна [PERSON] та [PERSON] моральна шкода складається з: - фізичного болю та тривалими фізичними стражданнями, які [PERSON] переніс та продовжує відчувати до цього часу внаслідок отриманої при ДТП травми; - душевних страждань, які потерпілі [PERSON] та [PERSON] відчували і продовжують відчувати до теперішнього часу, у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до них; подіями які сталися на місці дорожньо-транспортної пригоди, виникненням психотравматичних факторів, які стали джерелом негативних емоцій і переживань за своє життя і здоров'я [PERSON] та втрати рідної доньки для [PERSON]; знаходячись на тривалому стаціонарному лікуванні [PERSON] не має можливості вести нормальний спосіб життя. Всі негативні емоції, моральні та психічні переживання незадовільно впливають на здоров'я [PERSON] та [PERSON] Так, згідно з Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 11.11.1992 року «здоров'я - це стан повного фізичного, душевного та соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороби і фізичних дефектів». Таким чином, не має необхідності доказування той факт, що вищевказані неправомірні дії Відповідача погіршили душевне та соціальне благополуччя потерпілих [PERSON] та [PERSON], виникненням психотравматичного розладу їх здоров'я, а також додаткових витрат. Відповідачі до теперішнього часу не відшкодували [PERSON] та [PERSON] жодної копійки ні майнової, ні моральної шкоди, що вказує на байдуже і безвідповідальне ставлення до наслідків діяння водія [PERSON]. На підставі вищевикладеного позивачі просили стягнути солідарно з Дочірнього підприємства «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дзержинець» на користь [PERSON], грошові кошти у сумі 300000 гривень на відшкодування завданої йому моральної шкоди; стягнути з Дніпропетровської філії ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування» на користь [PERSON], грошові кошти у сумі 29953,59 грн., на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди; стягнути солідарно з Дочірнього підприємства «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дзержинець» на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 100 000 гривень на відшкодування завданої їй моральної шкоди. Під час судового розгляду позивач [PERSON] подав до суду заяву про збільшення позовних вимог ( а.с.99-101 т.2) , в якій вказав, що 30.04.2014 року ним була подана до Синельниківського міськрайонного суду позовна заява про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Але з цього часу він продовжую лікування отриманих в дорожньо-транспортній пригоді ушкоджень, переносить всі незручності в побуті, не має можливості вести нормальний спосіб життя, у зв'язку з вищевказаним, а також протиправною поведінкою відповідачів, позивач [PERSON] збільшив розмір завданої йому матеріальної шкоди з 300000 грн. до 500000 грн. Остаточно просив стягнути на його користь з Дочірнього підприємства «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дзержинець» грошові кошти у сумі 500000 гривень на відшкодування завданої йому моральної шкоди; стягнути з Дніпропетровської філії ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування» грошові кошти у сумі 29953,59 грн., у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах, які зазначені в позовній заяві. Суду пояснив, що 15.07.2011 року [PERSON] разом зі своїми знайомими [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] рухалися по дорозі напрямку до центра с. Роздори. В той вечір була тепла та суха погода, на вулиці було темно, штучного освітлення , також, не було. Проїжджа частина дороги була суха. [PERSON] в той вечір був тверезий і алкоголь не вживав. [PERSON] була випивша. [PERSON] перебувала на проїзній частині дороги, [PERSON] рухався по узбіччю , а інші : [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебували на тротуарі, який був відділений від проїзної частини бордюром висотою 15-20 см. [PERSON] йшла по дорозі, а [PERSON] трошки позаду та осторонь від інших, на відстані приблизно 50 см з боку і ззаду. Він не чув звук працюючого двигуна автомобіля, світла фар , також, не бачив. Однозначно повідомити чи було включено світло на автомобілі, та чи був включений двигун, чи автомобіль рухався на нейтральній передачі- він пояснити не може. Відчув удар від якого втратив свідомість і отямився вже в лікарні. Отже після моменту удару позивач нічого не пам'ятає.Перебував на лікуванні з липня 2011 року біля шести місяців, до цього часу продовжує лікування у зв'язку зі складними травмами. Просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах, які зазначені в позовній заяві. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах, які викладені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] підтримав її позицію. Представник відповідача Дочірнє підприємство «Дніпропетровський хлібокомбінат №2» в судовому засіданні надала до суду пояснення в яких зазначила, що щодо душевних страждань позивачів, не надано жодного доказу того, що позивачі у зв'язку із зазначеною дорожньою пригодою зазнали душевних страждань, які відповідають заявленим позовним вимогам про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 гривень на користь [PERSON], та моральної шкоди у розмірі 300000 гривень на користь [PERSON] На думку відповідача жодним з позивачів не обґрунтовано розмір моральної шкоди, і не пояснено з яких міркувань виходили позивачі визначаючи такий високий розмір моральної шкоди. З урахуванням викладеного ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат №2» вважає, що підстави для стягнення моральної шкоди у розмірі, визначеному позивачами - не доведені, а розмір моральної шкоди не обґрунтований. Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Дзержинець» в судове засідання не з'явився про дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки виклики в суд направлялися за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб. В судове засідання представник відповідача жодного разу не з'явився, причину неявки суду не повідомив. В судове засідання 02.12.2015 року, 22.12.2015 року, 29.12.2015 року представник відповідача ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат №2» і ТОВ «Агрофірма «Дзержинець» - не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації юридичної особи, про що свідчать повідомлення про виклик до суду. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України- у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідачі ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат №2» і ТОВ «Агрофірма «Дзержинець» були неодноразово належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку про можливість закінчити судовий розгляд за неявкою відповідачів ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат №2» і ТОВ «Агрофірма «Дзержинець». Відповідач ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», надав до суду заперечення, в якому вказав, що між AT «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Агрофірма «Дзержинець» було укладено договір страхування , що підтверджується полісом АА1637956, строком дії з 16.01.2011 р. до 15.01.2012 р. Відповідно до полісу АА1637956 була застрахована відповідальність ТОВ «Агрофірма «Дзержинець»за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля [NUMBER] д/н. [NUMBER], який належав відповідачу. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 6. Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 33.1.2 вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально: 33.1.3 проінформувати один одного про себе, своє місце проживання, назву та місце знаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси: 33.1.4 вжити всіх можливих заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. 33.2 Учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт. Таким чином, законом установлено обов'язок учасників ДТП невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. Жодний з учасників даної ДТП не виконав обов'язків щодо своєчасного інформування страхової компанії про ДТП та його обставини. Також АТ «СК «АХА Страхування», зазначило, що про обставини даного ДТП дізналося отримавши копію позовної заяви. Усне повідомлення до страхової компанії про ДТП від 15.07.2011р. було надано представником [PERSON] та [PERSON] 25.09.2014 р. та 03.10.2014 р. відповідно. Страхова компанія прийняла в роботу дані повідомлення та запросила певні документи для врегулювання даного випадку, що підтверджується листами на адресу [PERSON] вих. № 516/14 від 02.12.2014 р. та [PERSON] вих.№ 13/15 від 16.01.2015 р.. Згідно ст.37.1.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»- підставою для відмови в здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з дати ДТП , якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо- транспортної пригоди. Отже, шкода повинна відшкодовуватися особою, яка завдала шкоду. На підставі вищевикладеного АТ «СК «АХА Страхування» просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] до неї - відмовити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] та його представник просили вирішити спір відповідно до вимог діючого законодавства. Свідок [PERSON] пояснила суду, що 15.07.2011 року вони у складі компанії рухалися по вул. Лермонтова в с. Марїнка Синельниківського району Дніпропетровської області. [PERSON] рухалася по проїжджій частині дороги; ніякого освітлення в той час не було; дорога була суха; вона не пам'ятає - чи були включені фари на автомобілі, чи ні; також вона не чула звук автомобіля. В момент зіткнення вона перебувала на пішохідній частині дороги, десь на відстані 1,5 метрів від бордюру, тобто проїзної частини дороги. Відчула сильний поштовх, отямилась, коли вже лежала на землі, у неї були ушкодження ноги, але не складні. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він разом з друзями рухався по дорозі по вул. Лермонтова у напрямку до центру с. Роздори, освітлення було вимкнено, дорога була суха. Свідок разом зі свідком [PERSON] рухався по пішохідній частині дороги, а [PERSON] та [PERSON] рухалися по проїжджій частині. Чи були ввімкнені фари на автомобілі свідок не пам'ятає, також, не пам'ятає чи чув він звук двигуна автомобіля. Відчув удар, після чого впав і прийшов до тями вже в лікарні. Суд вислухав пояснення і заперечення сторін, дослідив матеріали цивільної справи, допитав свідків. Судом встановлені наступні обставини, які підтверджуються доказами у справі: [INFO] року приблизно о 02 годині 05 хвилин водій [PERSON], [INFO] керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER], [NUMBER], рухався по правому краю проїжджої частини і правого узбіччя вулиці Лермонтова в селі Мар'ївка. Синельниківського району, Дніпропетровської області від міста Синельникове в напрямку селища міського типу Роздори, зі швидкістю приблизно 40 км/г. У зазначений час, попереду по ходу руху автомобіля [NUMBER], в попутному йому напрямку, по правому краю проїжджої частини вулиці Лермонтова рухалася пішоход [PERSON], [INFO] та по пішохідній доріжці, розташованої праворуч від проїзної частини вулиці Лермонтова рухалися пішоходи [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. На шляху прямування водій [PERSON], маючи об'єктивну можливість виявити в межах видимості в напрямку руху зазначених пішоходів не прийняв своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, не діяв таким чином щоб не піддавати небезпеку життя і здоров'я громадян, і продовжував рух далі, зближуючись з пішоходами. У процесі подальшого руху водій [PERSON], допустив наїзд на пішоходів [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. В результаті наїзду на пішоходів, потерпілому [PERSON], [INFO], заподіяні тілесні ушкодження у вигляді політравми: з закритою черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку, закритою тупою травмою живота з забоєм правої нирки, розривами лівого сечоводу і сечового міхура, з масивною позачеревинною урогематомою, з закритим переломом поперечного відростку V-го поперекового хребця справа, багато-уламковими переломами обох лонних, обох сідничних кісток, переломом вертлюжної западини лівої клубової кістки з підвивихом головки лівої стегнової кістки, розходженнями правого і лівого крижово-клубових зчленувань, переломами передньої ділянки лівої великогомілкової кістки на рівні гомілковостопного суглобу (медіальна, внутрішня лодижка); поперечного перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки; численних саден шкіри тулуба і кінцівок; переломів задніх відрізків нижніх ребер; травматичного шоку ІІ-ІІІ ступеню. Потерпілій [PERSON], [INFO], заподіяні тілесні ушкодження у вигляді : садно шкіри та забита рана в лобно-тім'яній ділянці голови справа з вогнищевим крововиливом, у покривні тканини голови; поширені садна шкіри у ділянці правого плечового суглобу, правого надпліччя та правого променево - зап'ястного суглобу; дрібні садна шкіри на тильній поверхні правої кисті; синець на задній поверхні правого ліктьового суглобу; садна шкіри лівого та правого колінних суглобів з ознаками поздовжнього ковзання. Домішки крові у спинномозковій рідині бокових шлуночків мозку. Переломи VII - VIII ребер справа, без пошкодження пристінкової плеври та з інфільтруючими кровиливами у прилеглі м'які тканини. Рідка кров у правій плевральній порожнині та близько 2000 мл. рідкої крові у черевній порожнинах. Вогнищеві субплевральні інтраальвеолярні крововиливи та крововиливи в плевру, судинний лейкоцитоз, ділянки емфіземи у легенях. Численні розриви та ділянка розтрощення печінки. Морфологічні ознаки шокової реакції у печінці і нирках. Нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів та головного мозку. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди за участю водія [PERSON] позивачу [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, і настала смерть потерпілої [PERSON] Інші пішоходи, які були учасниками ДТП отримали легкі тілесні ушкодження. Зазначені обставини підтверджуються : Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2014 року, встановлено, що внаслідок наїзду водія [PERSON] який рухався на автомобілі ГАЗ-3307 на пішоходів [PERSON], потерпілим [PERSON] [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, які перебували у прямому причинному зв'язку з отриманням [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень і настанням смерті потерпілої [PERSON] . Дії водія [PERSON] були визнані такими, що не відповідають вимогам п.19.1 («а») Правил дорожнього руху, що з технічної точку зору знаходиться в причинному зв'язку з настанням даної ДТП. Дії [PERSON] були кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження та смерть потерпілого, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. Однак, суд ухвалив звільнити від кримінальної відповідальності [PERSON] за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у зв'язку з застосуванням амністії у відповідності до п. «г» ст.1, ст.6 Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011 року; кримінальне провадження № 12012040390000107 від 30 листопада 2012 за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України - закрито; [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності. (т. 1, а.с. 12, 13). [PERSON] померла у віці 25 років [INFO] року у місті Синельникове Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 липня 2011 року. (том 1, а.с. 73). Згідно виписки з історії хвороби № 4554, [PERSON] [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні в 2 хірургічному відділенні у Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова з 15.07.2011 року по 02.09.2011 року з діагнозом: поєднана травма, закритим не стабільним оскольчатим переломом сідальних кісток справа, розрив правого крестцово-подвздошного зчленування, перелом лівої вертлюжної впадини с підвивихом головки лівої бедренної кістки, розрив лівого крестцово-подвздошного зчленування. Порушення цілісності тазового кільця. Відкритий перелом н/з мало-берцової кістки лівої голені. Обширні садна м'яких тканин. Забій правої нирки. Розрив січового міхура, тазової урогематоми, забій мошонки. Закрита травма грудної клітки. Травматичний шок ІІІ ступеню. Обширна гнойна урогематома передньої брючної стінки, поясничної області. Сепсіс. 15.07.2011 року [PERSON] була проведена операція: ревізія сечового міхура, епіцістомія, дренування по Буяльському. 04.08.2011 року [PERSON] була проведена операція: дренування гнойних набряків області тазу і туловища. 25.08.2011 року [PERSON] була проведена операція: додаткове дренування набряків, за загальним знеболюванням; проведене дренування набряків на поясничній області ПХВ дренажами. (том 1, а.с. 31). З виписки із історії хвороби № 2706, вбачається, що [PERSON] знаходився на лікуванні у Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова, у відділенні урології з 20.04.2012 року по 18.05.2012 року з діагнозом мочекам'яної хвороби. Камінь правого січеточнику. Хронічний пієлонефрит. (том 1, а.с. № 25). Квитанціями на придбання ліків і медичних засобів, які надані позивачем і знаходяться в матеріалах справи, підтверджується, що [PERSON] здійснив матеріальні витрати на купівлю ліків. (том 1, а.с.33-69). Договором оренди транспортного засобу № АП-0000703/60 від 01 грудня 2010 року, підтверджується те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дзержинець» передала, а Дочірнє підприємство «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» прийняло в тимчасове володіння і користування автомобіль марки: ГАЗ - 3307 СПГ, державний номер: [NUMBER]( п.1.1 договору оренди). Термін дії договору оренди сторонами був встановлений з 01.12.2010 року по 31.10.2011 року. (том 1, а.с. 72). Полісом АА1637956, строком дії з 16.01.2011 р. до 15.01.2012 р. підтверджується те, що страхувальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дзержинець» застрахувало у страховика АТ «СК «АХА Страхування» транспортний засіб ГАЗ 3307 СПГ номерний знак [NUMBER]. Страховий платіж у сумі 470 гривень 88 копійок. Строк дії страхування був встановлений з 16.01.2011 року до 15.01.2012 року. (том 1, а.с. 174). Згідно особової картки № 529 від 01.09.2007 року, ведення якої здійснювалося ДП «Дніпропетровського хлібокомбінату № 2», [PERSON] було присвоєно табельний номер 529. (том 1, а.с. 238). Наказом № 43 від 21.08.2007 року Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» підтверджується той факт, що [PERSON] водій-експедитор хлібозаводу № 5 переведений з 01.09.2007 року на посаду водія-експедитора Дочірнього підприємства «Дніпропетровського хлібокомбінату № 2» з посадовим окладом згідно штатного розпису. Підстава-заява [PERSON]. (том 1, а.с. 239). Відповідно до наказу № 6 від 04.01.2010 року Дочірнього підприємства «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2», з метою контролю за раціональним та ефективним використанням автотранспорту, у зв'язку з вибуттям окремих водіїв наказано начальнику транспортного відділу [PERSON] закріпити за автомобілями, орендованими в ТОВ «Агрофірма «Дзержинець» водіїв - експедиторів ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2», автомобіль ГАЗ 3307, державний номер [NUMBER] закріпити за [PERSON], [PERSON]. (том 1, а.с. 241, 242, 243). Згідно з наказом № 101-у від 03.12.2012 року Дочірнього підприємства «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2», водія експедитора за табельним номером 529 ([PERSON].), було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. (том 1, а.с. 240). В висновку № 2068-15 судової автотехнічної експертизи по цивільній справі № 191/1872/14-ц від 03 серпня 2015 року, зазначено що: « Варіант 1 : за умов руху автомобіля «ГАЗ», під керуванням водія [PERSON], з включеним світлом фар - в умовах даного варіанту водій автомобіля «ГАЗ» [PERSON] здійснюючи рух в умовах обмеженої видимості (темний час доби), повинен був вибирати швидкісний режим в залежності від видимості в напрямку руху, що регламентовано вимогами п. 12.2 Правил дорожнього руху України. З моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді пішоходів, які знаходились на проїзній частині, водій автомобіля «ГАЗ» [PERSON] повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, що регламентовано вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. Варіант 2 за умов руху автомобіля «ГАЗ» під керуванням водія [PERSON], з вимкненим світлом фар - в умовах даного варіанту дії водія автомобіля «ГАЗ» [PERSON] регламентувались вимогами п.19.1 «а» Правил дорожнього руху України згідно яких, рухаючись в умовах недостатньої видимості (темний час доби), водій [PERSON] повинен був ввімкнути на керованому ним транспортному засобі фари ближнього (дальнього) світла. Вирішення питання про те, як повинні були діяти в дорожньо-транспортній ситуації пішоходи [PERSON] і [PERSON] згідно вимогам Правил дорожнього руху України не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової автотехніки. Дане питання суд може вирішити самостійно, стосовно до вимог розділу 4 «Обов'язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України. « Варіант 1 : за умов руху автомобіля «ГАЗ», під керуванням водія [PERSON], з включеним світлом фар - в умовах даного варіанту водій автомобіля «ГАЗ» [PERSON] мав технічну можливість запобігти ДТП при виконанні з його боку вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Вирішення питання про можливість пішоходів [PERSON] і [PERSON] запобігти ДТП не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової автотехніки. Дане питання суд може вирішити самостійно, стосовно до вимог розділу 4 «Обов'язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України. Варіант 2 за умов руху автомобіля «ГАЗ», під керуванням водія [PERSON], з вимкненим світлом фар - в умовах даного варіанту водій автомобіля «ГАЗ» [PERSON] мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання з його боку вимог п.19.1 Правил дорожнього руху України. Вирішення питання про можливість пішоходів [PERSON] і [PERSON] запобігти ДТП не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової автотехніки. Дане питання суд може вирішити самостійно, стосовно до вимог розділу 4 «Обов'язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України. При умові руху автомобіля «ГАЗ» з ближнім світлом фар дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України та знаходились у причинном) зв'язку з настанням ДТП. Вирішення питання про відповідність (невідповідність) вимогам Правил дорожнього руху України дій пішоходів [PERSON] і [PERSON], не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової автотехніки. Дане питання суд може вирішити самостійно, стосовно до вимог розділу 4 «Обов'язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України. При умові руху автомобіля «ГАЗ» з вимкнутим світлом фар дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.19.1 «а» Правил дорожнього руху України та знаходились у причинному зв'язку з настанням ДТП. Вирішення питань про відповідність (невідповідність) вимогам Правил дорожнього руху України дій пішоходів [PERSON] і [PERSON], не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової авто техніки. Дане питання суд може вирішити самостійно, стосовно до вимог розділу 4 «Обов'язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України (том. 2 а.с. 73-82). Отже, суд приходить до висновків, що станом на 15.07.2011 року, тобто на момент ДТП , водій [PERSON] перебував у трудових стосунках з відповідачем Дочірнього підприємства «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2». Дорожньо-транспортна пригода , яка сталася 15.07.2011 року за участю водія [PERSON] , який управляв автомобілем ГАЗ - 3307 СПГ, державний номер: [NUMBER] за участю пішоходів [PERSON] та [PERSON] сталася з вини водія [PERSON] і частково з вини потерпілої [PERSON], яка пересувалася по проїжджій частині дороги. Відповідно до ч.2 ст. 1193 ЦК України - якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Автомобіль ГАЗ 3307, державний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Агрофірма «Дзержинець» був переданий в оренду ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» і закріплений за [PERSON] Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Договір оренди транспортного засобу № АП-0000703/60 від 01 грудня 2010 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дзержинець» та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» була передбачена в тимчасове володіння і користування автомобіля марки: ГАЗ - 3307 СПГ, державний номер: [NUMBER] на строк з 01.12.2010 року по 31.10.2011 року. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідальність власника автотранспортного засобу, а саме ТОВ «Агрофірма «Дзержинець» була передбачена договором страхування , що підтверджується полісом АА1637956, строком дії з 16.01.2011 р. до 15.01.2012 р. Відповідно до полісу АА1637956 була застрахована відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля [NUMBER] д/н. [NUMBER], який належав відповідачу. В статті 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду- моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки ( ч.2 ст.1167 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України- моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів; моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Разом з тим, суд враховує положення частини 1 статті 1194 , якою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Усне повідомлення до страхової компанії про ДТП від 15.07.2011р. було надано представником [PERSON] та [PERSON] 25.09.2014 р. та 03.10.2014 р. відповідно. Страхова компанія прийняла в роботу дані повідомлення та запросила певні документи для врегулювання даного випадку, що підтверджується листами на адресу [PERSON] вих. № 516/14 від 02.12.2014 р. та [PERSON] вих.№ 13/15 від 16.01.2015 р. Згідно ст.37.1.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»- підставою для відмови в здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з дати ДТП , якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо- транспортної пригоди. Отже, повідомлення страхової компанії про настання страхового випадку та необхідність сплатити страхове відшкодування сталося поза спливом трирічного строку після настання події, тобто в порушення строку, встановленого ст. 37.1.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином суд не вбачає підстав для стягнення суми матеріальної шкоди з відповідача Приватного акціонерного Товариства "Страхова компанія "АХА страхування" Крім того, з урахуванням положення ч.1 ст.1172, ч.2 ст.1187 ЦК України- суд вважає необґрунтованими заявлені позивачами вимоги про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дзержинець", Дочірнього підприємства "Дніпропетровський хлібокомбінат №2" на їх користь відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Життя людини - є найвищою цінністю. Стаття 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає таке: «1. Право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя , інакше ніж на виконання вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який законом передбачене таке покарання». Статтею 27 Конституції України передбачено, що кожна людина має невід'ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов'язок держави - захищати життя людини. Суд враховує те, позивач [PERSON] зазнала особливих страждань у зв'язку зі смертю доньки потерпілої [PERSON]. ; понесла тяжку втрату у зв'язку зі смертю близької людини; пережила тяжкий нервовий стрес у зв'язку з подією ДТП; ця подія спричинила глибокі моральні страждання та наклала відбиток на все життя позивача [PERSON] Разом з тим, суд приймає до уваги те, що [PERSON], також були порушені Правила дорожнього руху, що підтверджується висновком авто технічної експертизи. Тобто, суд враховує ступень вини потерпілого внаслідок чого наступила смерть [PERSON] в результаті ДТП за участю водія [PERSON] Суд вважає, що розмір присудженої компенсації повинен відповідати ступеню тяжкості наслідків, які настали в результаті дорожньо- траспортної пригоди за участю водія [PERSON], з урахуванням заявлених позивачами позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення на її користь рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у сумі 50000 ( п'ятдесят тисяч) грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. В частині позовних вимог позивача [PERSON] суд приходить до висновку про часткове задоволення його позовних вимог у сумі 29953 ( двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 59 коп. на відшкодування матеріальної шкоди і 200 000( двісті тисяч) грн. на відшкодування завданої моральної шкоди У відповідності до ст.84,88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів сплачений судовий збір .

Outcome: partial