Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

В січня 2017 року, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.01.2013 року у розмірі 16443.10 грн.. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 10.01.2013 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Нарахування відсотків відбувається згідно "Умов та Правил надання банківських послуг". В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання не виконала. Станом на 30.11.2016 заборгованість [PERSON] за кредитом становить 16443,10 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка, та її представник [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Відзиву, заяви про розгляд справи у її відсутності відповідачка не надала. Незважаючи на те, що відповідачка була ініціатором перегляду заочного рішення, вважаючи, що її права були порушені, в подальшому свідомо нехтувала своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання не цікавилась подальшим розглядом справи. У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Судом встановлено, що 10.01.2013 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % у період з 10.01.2013 по 31.08.2014, у період з 01.09.2014 по 31.03.2015 - 34,80%, у період з 01.04.2015 по 30.11.2016 - 43,20%, на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8 - 34). Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Нарахування відсотків відбувається згідно "Умов та Правил надання банківських послуг". Банк умови договору виконав, даний факт сторонами не оспорюється. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання не виконала. З розрахунку заборгованості (а.с.8), який не оспорений відповідачем вбачається, що відповідач не вносив у встановленому договором розмірі кошти на погашення боргу по кредиту, станом на 30 листопада 2016 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 460,07 грн., 3200 заборгованість за пенею та комісією. Вказані суми боргу підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Суд частково стягує борг за відсотками, оскільки розрахунок боргу, наведений позивачем в цій частині, не узгоджується з умовами договору. За період з 10 січня 2013 року до 31 серпня 2014 року слід стягнути 229,65 грн. (460,07 грн. * 30,00 * 599 :360:100); за період з 01 вересня 2014 до 31 березня 2015 року підлягають стягненню відсотки в розмірі - 94,28 грн. (460,07 грн. * 34,80 * 212 :360:100); за період з 01 квітня 2015 року по 30 листопада 2017 року слід стягнути відсотки у розмірі 336,77 грн (460,07 грн. * 43,20 * 610 :360:100). Всього за період з 10 січня 2013 року до 30 листопада 2016 слід стягнути 660,70 грн. відсотків. Щодо нарахованих банком, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг штрафів: 500 грн. фіксована частина та 759,20 грн процентна складова, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Нарахування Банком і пені за порушення строків погашення заборгованості, і штрафу за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором на строк понад 30 днів є фактично подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення суд, тому відмовляє позивачу у задоволенні позову, в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 1259,20 грн.. Відповідно до частини першої статті141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 420,43 гривень (4320,77*1600/16443,10=420,43).

Outcome: partial