Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрутновані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № mkb1SE00000181 від 07.04. 2006 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON], кредитні зобов'язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань, відповідач [PERSON], має заборгованість перед банком, яка станом на 08.01. 2014 рік складає 33621,10 гривень, з яких: 3509,71 - заборгованість за кредитом; 10200,61 - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 225 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 19685,78 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], було укладеного договір поруки, за яким, останній відповідає перед кредитором за невиконання зобов'язань позичальником. Судовим наказом, виданим Рахівським районним судом 18.09. 2007 року, з відповідача [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" вже було стягнуто заборгованість за даним кредитним договором в сумі 5015,52 гривень. У зв'язку з наведеним, банк просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості, що становить різницю між 33621,10 гривень та 5015,52 гривень, - 28608,58 гривень. Просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк", в судове засідання не з'явився. Однак представник банку надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримують. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі [PERSON] [PERSON], в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В ході розгляду справи відповідач [PERSON], надав суду письмову заяву, з якої слідує, що останній проти позову банку заперечує. Просить у позову банку до нього та до [PERSON], відмовити у зв'язку із закінченням строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. У ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № mkb1SE00000181 від 07.04. 2006 року, за умовами якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах, передбачених кредитним договором. Кредитний договір укладено на строк по 06.04. 2008 року включно. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов договору, не виконував, внаслідок чого його заборгованість перед банком складає 28608,58 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], 07 квітня 2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір поруки. Пунктом 4 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитною угодою, відповідач [PERSON] і поручитель, [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Частиною 1 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені умови кредитного договору, зокрема він прострочив зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушив графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачем [PERSON] та обов"язок солідарного погашення боргу відповідачами [PERSON] та [PERSON] Між тим, відповідно до норм Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 256 ЦК України встановлено строк, який є позовною давністю, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, до вимог, в тому числі, про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Із кредитного договору № mkb1SE00000181 від 07.04. 2006 року вбачається, що відповідачу [PERSON] надано строковий кредит, шляхом надання готівки через касу на строк з 07 квітня 2006 року по 06 квітня 2008 року, включно. Отже, кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 06 квітня 2008 року. Відповідачем [PERSON] було подано до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності. За змістом ст. 267 ЦК України у випадку, коли особа зробила заяву про застосування позовної давності, яка вже минула, суд має підстави для відмови в позові. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем [PERSON] заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, де особа втрачає право на позов саме в матеріальному розумінні, суд відмовляє в задоволенні позову в цілій частині, тобто як і до основного зобов'язання, так і до стягнення пені за прострочення виконання зобов'язання, оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення пені, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно диспозиції ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, суд вважає, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed