Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

В лютому 2012 року, позивач звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток з 01 січня 1995 року по 10 березня 2010 року. Неодноразово представник позивача уточнював позовні вимоги. В остаточній редакції від 27 грудня 2013 року представник позивача [PERSON] просив стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену заробітну плату за час відпусток за період з 26 грудня 1995 року по 10 березня 2010 рік в розмірі 7354 гривень 98 копійок. На підтвердження заявлених вимог позивач вказав, що він працював на ПАТ " Євраз Суха Балка " на різних професіях і посадах починаючи з 07 липня 1993 року по 31 січня 2012, за період з 01 січня 1995 року по 10 березня 2010 рік на підприємстві неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади всім працівникам підприємства, однак відповідачем невірно розраховувалась і виплачувалась її заробітна за період відпусток, в порушення Законів України " Про відпустки " та " Оплату праці ", а також Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 і вказані порушення визнані ПАТ " Євраз Суха Балка " у спільній Постанові від 06.02.2012 року № 3. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні зменшив суму позовних вимог в частині недоплаченої заробітної плати за час відпусток до 4094 гривня 52 копійок, частково погодившись з нарахованими сумами відповідачем без врахування спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року за періоди відпусток ; - грудень - січень 1998 року в розмірі 18 гривень 36 копійки, - липень - вересень 1998 року в розмірі 0 гривень 00 копійки, - червень - серпень 2000 року в розмірі 168 гривень 74 копійки, - лютий - березень 2001 року в розмірі 19 гривень 88 копійки, - грудень - січень 2002 року в розмірі 300 гривень 38 копійки, - травень - липеньо 2002 року в розмірі 542 гривень 80 копійки, - березень - квітень 2003 року в розмірі 0 гривень 00 копійки, - жовтень 2003 року в розмірі 448 гривень 28 копійки, - березень - травень 2004 року в розмірі 733 гривень 03 копійки, - січень - лютий 2006 року в розмірі 125 гривень 80 копійки, - серпень - вересень 2006 року в розмірі 94 гривень 35 копійки, - липень - серпень 2007 року в розмірі 220 гривень 92 копійки, - листопад - грудень 2007 року в розмірі 137 гривень 64 копійки, - березень - квітень 2008 року в розмірі 305 гривень 11 копійки, - липень - серпень 2008 року в розмірі 623 гривень 10 копійки, - березень - квітень 2009 року в розмірі 258 гривень 97 копійки, - червень - липень 2009 року в розмірі 97 гривень 16 копійки. [PERSON] вважає що позивачем не було пропущено строк звернення до суду по вимогам про стягнення заробітної плати за час відпусток, оскільки про порушення свого права позивач дізнався лише зі Спільної постанови ПАТ "Євраз Суха Балка" в лютому 2012 року і одразу ж звернувся до суду. Представник відповідача ПАТ "Євраз Суха Балка", Безверха І.І., позовні вимоги визнала частково в сумі 2564 гривні 78 копійок. Заперечувала проти застосування позивачем при розрахунку заборгованості коефіцієнту 1,2 з 01 січня 2005 року, оскільки підвищення згідно Наказу № 83 відбулося не у випадках, передбачених законом чи колективним договором. Крім того, представник відповідача наполягав на застосуванні при визначенні розрахунку Спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року, якою визначено формулу зменшення суми заборгованості при застосуванні коефіцієнтів підвищення, сума недоплати з урахуванням Спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року з урахуванням строку позовної давності. Суд заслухавши представників сторін у справі та дослідивши письмові докази долучені до справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав; Судом встановлено що, позивач працював на підприємстві відповідача з 07 липня 1993 року по 31 січня 2012 року, за час роботи позивача на підприємстві відповідача, наказами по підприємству № 543 від 29 липня 1994 року, № 786 від 31 жовтня 1994 року, № 191 від 28 лютого 1995 року, № 84 від 31 січня 1996 року, № 462 від 28 червня 1996 року, № 522 від 29 липня 1997 року, № 312 від 25 квітня 2000 року, № 1252 від 19 грудня 2001 року, № 637 від 29 липня 2003 року, № 717 від 20 серпня 2003 року, № 391 від 21 квітня 2004 року, № 952 від 15 вересня 2004 року, № 83 від 24 січня 2005 року, № 331 від 21 березня 2005 року, № 92 від 31 січня 2006 року, № 367 від 05 квітня 2006 року, № 1117 від 02 жовтня 2006 року, № 23 від 05 січня 2007 року, № 624 від 08 травня 2007 року, № 1432 від 10 жовтня 2007 року, № 103 від 22 січня 2008 року, № 614 від 18 квітня 2008 року, № 1269 від 30 липня 2008 року, № 1705 від 13 жовтня 2008 року, неодноразово було підвищено тарифні ставки і посадові оклади працівникам підприємства. Позивач неодноразово перебував у відпустках, отримував заробітну плату та йому нараховувалися, та виплачувалася заробітна плата за час відпусток. Спір між сторонами виник з приводу невірного визначення розміру середньої заробітної плати підприємством при нарахуванні відповідачем сум оплати за час відпусток без застосування відповідних коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів по підприємству, що призвело до недоплати заробітної плати за час відпусток позивача у період з 01 січня 1995 року по 10 березня 2010 року. Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України "Про відпустки" порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту "а" п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки. Пунктом 2 Порядку передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні дванадцять календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Відповідно до пункту 10 Порядку у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення; на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей (тобто зазначена норма передбачає можливість госпрозрахункового підприємства у випадку скрутного фінансового стану дещо зменшити коефіцієнт коригування, але не позбавляє ці підприємства від коригування). Положення Порядку обов'язкові для виконання підприємствами усіх форм власності та господарювання на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати". Спільною постановою Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка" від 06 лютого 2012 року № 3 визнано порушення п.10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ "Євраз Суха Балка" з 01 січня 1995 року по 01 березня 2010 року та з метою усунення порушень щодо незастосування коефіцієнтів підвищення заробітної плати при нарахуванні відпускних працівникам у спірні періоди встановлено, що виходячи з фінансових можливостей підприємства при розрахунку заробітної плати за час відпусток за період з 01 січня 1995 року по 01 березня 2010 року як працівникам, так і колишнім працівникам, коригуючи коефіцієнти для визначення заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок та посадових окладів у відповідності з актами законодавства та рішеннями, передбаченими колективним договором, розраховується за формулою: коригуючий коефіцієнт = 1+ розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів ( в частках одиниці) х 0,71). При вирішення вимог позивача про заборгованість по оплаті часу відпусток суд виходить з наступного розрахунку: Відпустка за період березень - квітень 1995 року: Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту 2,0 згідно наказу № 543 від 29 липня 1994 року, коефіцієнту 2,0 згідно наказу № 786 від 31 жовтня 1994 року та коефіцієнту 3,0 згідно наказу № 191 від 28 лютого 1995 року складає 2414 гривень 42 копійки, кількість розрахункових днів 355, кількість днів відпустки - 28; фактично виплачена сума відпускних - 69 гривні 50 копійок, розрахункова - 190 гривень 43 копійок (2414,42 грн. : 355 дн. х 28 дн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 120 гривні 93 копійок (190,43 грн. - 69,50 грн.). Відпустка за період грудень 1995 - січень 1996 року: Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту 3,0 згідно наказу № 191 від 28 лютого 1995 року складає 1587 гривень 79 копійки, кількість розрахункових днів 355, кількість днів відпустки - 34; фактично виплачена сума відпускних - 138 гривні 24 копійок, розрахункова - 152 гривень 07 копійок (1587,79 грн. : 355 дн. х 34 дн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 13 гривні 83 копійок (152,07 грн. - 138,24 грн.). Відпустка за період червень - серпень 1996 року: Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту 2,5 згідно наказу № 84 від 31 січня 1996 року та коефіцієнту 1,5 згідно наказу № 462 від 28 червня 1996 року складає 5809 гривень 71 копійки, кількість розрахункових днів 355, кількість днів відпустки - 62; фактично виплачена сума відпускних - 443 гривні 08 копійок, розрахункова - 1014 гривень 65 копійок (1014,65 грн. : 355 дн. х 62 дн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 571 гривні 57 копійок (1014,65 грн. - 443,08 грн.). Відпустка за період квітень - травень 1997 року: Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту 1,5 згідно наказу № 462 від 28 червня 1996 року складає 2486 гривень 03 копійки, кількість розрахункових днів 356, кількість днів відпустки - 28; фактично виплачена сума відпускних - 180 гривні 04 копійок, розрахункова - 195 гривень 53 копійок (2486,03 грн. : 356 дн. х 28 дн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 15 гривні 49 копійок (195,53 грн. - 180,04 грн.). Відпустка за період червень - серпень 2005 року: Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту 1,0584 згідно наказу № 952 від 15 вересня 2004 року, коефіцієнту 1,25 згідно наказу № 83 від 24 січня 2005 року та коефіцієнту 1,2014 згідно наказу № 331 від 21 березня 2005 року складає 18388 гривень 61 копійки, кількість розрахункових днів 356, кількість днів відпустки - 57; фактично виплачена сума відпускних - 2161 гривні 44 копійок, розрахункова - 2944 гривень 24 копійок (18388,61 грн. : 356 дн. х 57 дн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 782 гривні 80 копійок (2944,24 грн. - 2161,44 грн.). Разом сума заборгованості по заробітній платі за час відпусток позивача по спірним відпусткам за період березень - квітень 1995 року, грудень 1995 - січень 1996 року, червень - серпень 1996 року, квітень - травень 1997 року, червень - серпень 2005 року становить - 1504 гривень 62 копійок із розрахунку: (120,93 грн. + 13,83 грн. + 571,57 грн. + 15,49 грн. + 782,80 грн.) Враховуючи, що представник позивача погодився з нарахованими сумами відповідачем без врахування спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року відпустки за періоди: - грудень - січень 1998 року в розмірі 18 гривень 36 копійки, - липень - вересень 1998 року в розмірі 0 гривень 00 копійки, - червень - серпень 2000 року в розмірі 168 гривень 74 копійки, - лютий - березень 2001 року в розмірі 19 гривень 88 копійки, - грудень - січень 2002 року в розмірі 300 гривень 38 копійки, - травень - липеньо 2002 року в розмірі 542 гривень 80 копійки, - березень - квітень 2003 року в розмірі 0 гривень 00 копійки, - жовтень 2003 року в розмірі 448 гривень 28 копійки, - березень - травень 2004 року в розмірі 733 гривень 03 копійки, - січень - лютий 2006 року в розмірі 125 гривень 80 копійки, - серпень - вересень 2006 року в розмірі 94 гривень 35 копійки, - липень - серпень 2007 року в розмірі 220 гривень 92 копійки, - листопад - грудень 2007 року в розмірі 137 гривень 64 копійки, - березень - квітень 2008 року в розмірі 305 гривень 11 копійки, - липень - серпень 2008 року в розмірі 623 гривень 10 копійки, - березень - квітень 2009 року в розмірі 258 гривень 97 копійки, - червень - липень 2009 року в розмірі 97 гривень 16 копійки. із розрахунку (18,36 грн. + 0,00 грн. + 168,74 грн. + 19,88 грн. + 300,38 грн. + 542,80 грн. + 0,00 грн. + 448,28 грн. + 733,03 грн. + 125,80 грн. + 94,35 грн. + 220,92 грн. + 137,64 грн. + 305,11 грн. + 623,10 грн. + 258,97 грн. + 97,16 грн.) тому підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості по заробітній платі за час відпусток позивача по спірним відпусткам в сумі - 1504 гривень 62 копійок та нарахованою відповідачем сумою заборгованості по відпусткам з якими погодився представник позивача без урахування спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року в сумі 4094 гривень 52 копійок, усього в сумі - 5599 гривня 14 копійок із розрахунку (1504,62 грн. + 4094,52 грн.). Заперечення представника відповідача щодо неправомірності незастосування вказаних коефіцієнтів суперечить вимогам п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", змістом якого передбачено право госпрозрахункових підприємств здійснювати коригування заробітної плати з урахуванням фінансових можливостей, але не звільняє ці підприємства від необхідності такого коригування. Заява представника відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки суд вважає, що позивач дізнався про порушення свого права лише зі Спільної постанови Генерального директора та профспілкових комітетів від 06 лютого 2012 року і одразу ж звернувся до суду за захистом своїх прав в березні 2012 року, а отже позивачем не пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 233 КЗпП України. Вирішуючи питання щодо застосування Спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року Генерального директора ПАТ "Євраз Суха Балка" та профспілкового комітету та застосування коригуючого коефіцієнту до розрахунку суми недоплаченої заробітної плати за час відпусток суд виходить з наступного. Виходячи зі змісту п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, госпрозрахунковим підприємствам і організаціям надано право коригування заробітної плати та інших виплат з урахуванням їх фінансових можливостей. Міністерство праці та соціальної політики України в своєму листі від 03 серпня 2005 року № 18-441-1 також роз'яснило, що на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Протоколом засідання Наглядової ради ПАТ "Євраз Суха Балка" від 03 лютого 2012 року, в межах повноважень. Передбачених Статутом, вирішено надати згоду генеральному директору ПАТ "Євраз Суха Балка" на проведення перерахунку та виплати заробітної плати за час відпусток працівникам та колишнім працівникам ПАТ "Євраз Суха Балка" за зверненням за період з 01 січня 1995 року по 01 березня 2010 року. Зазначено про необхідність погодження строків та порядку такої сплати з профспілковими комітетами у встановленому порядку. Як зазначено представником відповідача, Генеральним директором ПАТ "Євраз Суха Балка" погоджено застосування понижуючого коефіцієнту у Спільній постанові № 3 від 06 лютого 2012 року з головами профспілкових комітетів, а отже вказаний документ носить погоджувальний характер і не є рішенням уповноваженого органу відповідача. Жодного рішення про встановлення коефіцієнту 0,71 оформленого належним чином ПАТ "Євраз Суха Балка" суду не надано, на відміну від діючих під час відпусток позивача Наказів про підвищення тарифних ставок та посадових окладів за період 01 січня 1995 року по 10 березня 2010 року. Зі змісту Розрахунку понижуючого коефіцієнту до розміру коригування середньої заробітної плати, вбачається, що коефіцієнт 0,71 розраховано ПАТ "Євраз Суха Балка" з урахуванням очікуваного розміру чистого прибутку в 2012 році, очікуваних затрат на інвестиції та очікуваних затрат на виплату коригування середньої заробітної плати за період з 01 січня 1995 року по 01 березня 2010 року. При цьому, відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.3 ст.15 Закону України "Про оплату праці", оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Відповідно до ч. 6 ст.24 Закону України "Про оплату праці", своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд вважає,що представником ПАТ "Євраз Суха Балка" не доведено необхідності застосування саме такого розміру коригування та неможливості виплатити позивачу спірної суми недоплати, тому суд не знаходить підстав для застосування Спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави сума судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved