Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Запорізької дирекції ПАТ "Укрпошта" (далі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, завдану [PERSON] під час неналежного виконання трудових обов`язків начальника відділення поштового зв`язку «Просторе», внаслідок недбальства в сумі 45233,76 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 22.08.2016 між Українським державним підприємством поштового зв`язку "Укрпошта" та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір простої форми № 2644-к, відповідно до якого відповідач прийнята на посаду начальника відділення поштового зв`язку «Просторе» Чернігівського району Запорізької області. На теперішній час Акціонерне товариство "Укрпошта" є правонаступником Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта". 27.08.2016 з відповідачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Під час проведеної ревізії (інвентаризації) підзвітних відповідачеві товарно-матеріальних цінностей виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на суму 45233,76 грн., з яких: готівкових коштів - 33861,09 грн., товарів народного споживання - 11319,33 грн., знаків поштової оплати (марки) - 53,34 грн. За результатами розгляду заяви позивача щодо встановлення причини нестачі та винуватої особи, Чернігівським ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області було повідомлено, що нестача утворилася внаслідок недбалих дій відповідача як начальника відділення поштового зв`язку с. Просторе, однак підстави для порушення кримінальної справи відносно [PERSON] відсутні. Оскільки відповідач спричинив позивачу збитки, останній за захистом свого порушеного права звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, а саме: визнала нестачу по коштам в сумі 30000 грн., по маркам в сумі 53,34 грн., пояснила, що зазначені кошти у неї викрали сторонні особи. Щодо товарів народного споживання на суму 11319,33 грн. зазначила, що вони були в неї в наявності, однак при її звільненні їх не захотів приймати за описом інший працівник. Нестача по маркам сталася через різницю курсів валют при їх продажу, оскільки це були міжнародні марки. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, вислухавши пояснення учасників, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, згідно наказу (розпорядження) № 2644-к від 22.08.2016 директора Центру поштового зв`язку № 7 м. Токмак Запорізької дирекції Центру Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" «Про прийняття на роботу», [PERSON] прийнято на роботу на посаду начальника ВПЗ Просторе з 27.08.2016. Так, 27.08.2016 між Центром поштового зв`язку № 7 Запорізької дирекції УДППЗ "Укрпошта" в особі начальника ЦПЗ № 7 Стольнікова С.Л. та [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність працівника та передані йому підзвітні цінності, відповідно до умов якого [PERSON] бере на себе повну матеріальну відповідальність як за всі передані грошово-матеріальні цінності в установленому порядку та грошові засоби згідно з інвентаризаційними описами на день підписання договору, так і за всі цінності, що будуть надходити їй під звіт протягом терміну дії договору. 26.04.2018 [PERSON] було ознайомлено із посадовою інструкцією начальника відділення поштового зв`язку ЦПЗ № 3 ЗД ПАТ "Укрпошта" «Просторе», згідно з п.2.36 якої начальник ВПЗ повинен забезпечувати збереження ввірених грошових коштів, поштових відправлень, умовних та товарно-матеріальних цінностей та виробничої документації ВПЗ, згідно п.4.7 начальник ВПЗ несе відповідальність згідно із законодавством України за незабезпечення збереження ввірених грошових коштів та матеріальних цінностей ВПЗ. Згідно копії акту від 05.07.2018 на ВПЗ Просторе встановлено загальну нестачу на суму 44744, 10 грн., без врахування надлишків по періодичним виданням та немаркованій продукції - нестача становить 45233,76 грн., з яких готівкових коштів - 33861,09 грн., інші товари - 11319,33 грн., знаків поштової оплати (марки) - 53,34 грн. Згідно копії Акту службового розслідування по факту привласнення грошової готівки та товарно-матеріальних цінностей у ВПЗ Просторе ЦПЗ № 3 ЗД ПАТ "Укрпошта" від 18.07.2018, нестача готівкових коштів виникла з вини начальника ВПЗ [PERSON] . За встановленими обставинами, ПАТ Запорізька дирекція "Укрпошта" 19.07.2018 звернулося із повідомленням про вчинення злочину до Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, однак за результатами розгляду заяви позивачу було повідомлено, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини з приводу відшкодування матеріальних збитків, які виникли внаслідок недбалих дій [PERSON] За змістом статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків (стаття 130 КЗпП України). Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», для вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, суду необхідно з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Згідно зі ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності працівників, зазначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі організації, зокрема у випадках коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" № 14 від 29.12.1992, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п.1 ст.134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з ст.135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Постановою Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" від 12 вересня 1991 р. N 1545 визначено, що на території України діють законодавчі акти СРСР, якщо вони не суперечать Конституції і законам України. Відповідно до Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємство, установа, організація можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. N 447/24, роботи з приймання й обробки для доставки (супроводу) вантажу, багажу, поштових відправлень та інших матеріальних і грошових цінностей, їх доставки (супроводу), видачі (здачі) цінностей, містяться у зазначеному Переліку. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Так, позивачем доведено, що відповідач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з АТ "Укрпошта", згідно посадової інструкції на неї було покладено обов`язки щодо забезпечення збереження ввірених грошових коштів, поштових відправлень, умовних та товарно-матеріальних цінностей та виробничої документації ВПЗ, будучи особою, що несе повну матеріальну відповідальність за схоронність матеріальних цінностей, порушила посадові обов`язки, чим спричинила позивачу збитки, актом службового розслідування встановлено наявність вини відповідача у незбереженні матеріальних цінностей. Відповідно до встановлених актом інвентаризаційної перевірки обставин, розмір матеріальної шкоди завданої підприємству склав 45233,76 грн., з яких: коштів на суму 33861,09 грн., товарів на суму 11319,33 грн., знаків поштової оплати (марок) на суму 53,34 грн. Відповідачем в судовому засіданні також було визнано факт нестачі матеріальних цінностей, зокрема по грошових коштах на суму 30000 грн., по маркам на суму 53,34 грн. Доводи відповідача [PERSON] , що зазначені кошти були викрадені сторонніми особами, а товари народного споживання були в наявності в позивача, однак при її звільненні відповідальний працівник АТ "Укрпошта" не захотів їх приймати за описом, суд до уваги не приймає, оскільки на підтвердження зазначених обставин, відповідачем не надано будь-яких доказів. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривні 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved