Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк", третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. 16.11.2017року був вчинений виконавчий напис за №11518 про стягнення з нього на користь відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", заборгованості за кредитним договором №6МЮ/2007 від 06.03.2007року в розмірі 74 198.40 доларів США, що еквівалентно 1908382. 85 грн. Про даний виконавчий напис позивачеві стало відомо в жовтні 2019р. після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем та звернення стягнення на його доходи та накладено арешт на все нерухоме майно.. В позовній заяві позивач зазначив, що приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №6МЮ/2007 від 06.03.2007року , укладеним із ПАТ КБ "ПриватБанк". Строк платежу за кредитним договром настав, однак боржником було допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.03.2007р. по 10.08.2017р. Сума заборгованості складає 74 198.40доларів США, що за курсом 25.72 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.08.2017р.складає 1 908 382,85 грн., з урахуванням : заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7946.23 доларів США; заборгованість за відсотками у розмірі 22 425.32доларів США; заборгованість з пені у розмірі 40284.34 доларів США; заборгованість по штрафам(фіксована частина) у розмірі 9.72 доларів США; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3532.79 доларів США . Витрати за вчинення виконавчого напису становлять 1800грн. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса від 16.11.2017 р. за №11518 винесений з порушенням вимог чинного законодавства і тому не підлягає виконанню, так як існує спір щодо виникнення зазначеної заборгованості, яка повинна вирішуватися в судовому порядку. За таких підстав, позивач просить задовольнити позовні вимоги, чим захистити його порушені права. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. Представник позивача у письмовій заяві просила розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Заяви про згоду на заочний розгляд справи позивачем не надано. Відповідач ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання представника не надіслали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від третьої особи- приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А..надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності . Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 16.11.2017року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А.вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11518, про стягнення з [PERSON] ,який є боржником за кредитним договором №6МЮ/2007 від 06.03.2007року , укладеним із ПАТ КБ "ПриватБанк", заборгованості за договором, станом на 10.08.2017р. грошових коштів у сумі 74 198.40 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 908 382 грн.85 коп.. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.03.2007р. по 10.08.2017р. Сума заборгованості в розмірі 74 198.40доларів США,що за курсом 25.72 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.08.2017р. є еквівалентною 1 908 382,85 грн., що складається:: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7946.23 доларів США, аборгованість за відсотками у розмірі 22 425.32доларів США; заборгованість з пені у розмірі 40284.34 доларів США; заборгованість по штрафам(фіксована частина) у розмірі 9.72 доларів США; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3532.79 доларів США . Витрати за вчинення виконавчого напису становлять 1800грн. Постановою державного виконавця Доманівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Багній Д.О.від 09.01.2018року при примусовому виконанні виконавчого напису №11518, виданого 16.11.2017 року, було відкрито виконавче провадження №55482578 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитної заборгованості. Постановою від 14.05.2018року державного виконавця Доманівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Багній Д.О. було звернуто стягнення на доходи . Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно дост. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно дост. 89 Закону України «Про нотаріат`у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У вищезазначену постанову КМУ були внесені зміни та прийнята нова редакція за № 662 від 26.11.2014р. Оскілька нова редакція постанови в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин суперечила вимогам цивільного законодавства, постановолю Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017р. визнано незаконними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р.. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017р. постанова суда залишена в силі. Таким чином, беручи до уваги постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р., нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис нотаріуса на підставі нормативного акту, який визнано у судовому порядку незаконним. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначив, що має місце спір щодо розміру кредитної заборгованості, так як при нарахуванні заборгованості банком не врахована вартість вилученого у нього банком в рахунок погашення заборгованості транспортного засобу. Крім того, позивач вважає, що нотаріусом не були враховані строки позовної давності. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позов та не долучив до справи відповідних доказів, які б підтверджували їх заперечення, щодо безспірності заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно дост. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved