Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що позивач надав житлово-комунальні послуги відповідачам, однак останні грошові кошти за них не сплатили. Оскільки власником квартири [ADDRESS] з 22.02.2010 по 19.08.2015 була [PERSON] , позивач просив стягнути з останньої на його користь за вказаний період заборгованість у розмірі 56496,94 грн., з яких: заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 22182,40 грн.; інфляційні втрати у розмірі 29206,09 грн.; три проценти річних у розмірі 5108,45 грн. Власником даної квартири з 19.08.2015 є [PERSON] , тому позивач просив стягнути з останнього за період з 19.08.2015 по 01.05.2018 заборгованість у розмірі 17261,53 грн., з яких: заборгованість за житлово-комунальні послуги за вказаний період у розмірі 14854,98 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1950,80 грн.; три проценти річних у розмірі 455,53 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] , який діяв як у власних інтересах та в інтересах [PERSON] , проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив суду, що [PERSON] заборгованість у розмірі 20000,00 грн. сплатила добровільно, з яких: за період з березня 2013 року по липень 2015 року- 19571,43 грн. та заборгованість за серпень 2015 року у розмірі 428,57 грн.. У вимогах позивача щодо стягнення заборгованості з 22.02.2010 по 22.09.2013 просив відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності, так як з позовну заяву було подано позивачем до суду 22 вересня 2016 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Житлово-експлуатаційною організацією, яка приймала будинок [ADDRESS] для його обслуговування була ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», що підтверджується розпорядженням виконавчого органу Дарницької районної у м. Києві ради (Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація) № 1262 від 30.09.2008 (а.с. 91). З 22.02.2010 року [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності № 106-С/КІ, виданого головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (а.с. 84). 17.08.2015 між ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно якого ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" зобов`язалось надавати [PERSON] послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а остання зобов`язалась своєчасно сплачувати дані послуги за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором (а.с. 85-87). Відповідно до п. 21 вказаного договору нарахування за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій виконавцем проводяться з 22 лютого 2010 року (а.с. 86). З 19.08.2015 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42478319 (а.с. 45). 10.07.2018 між ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" та [PERSON] було укладено договір № 037097-1, згідно якого ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" зобов`язалось надавати [PERSON] послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а останній зобов`язався своєчасно сплачувати дані послуги за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором (а.с. 115-116). Відповідно до п. 23 вказаного договору нарахування та сплата послуг за цим договором проводяться з 19 серпня 2015 року (а.с. 116). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно із ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається, відповідач [PERSON] не належним чином сплачує за надані йому послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком позивача, за нею утворилась заборгованість за період з 22.02.2010 по 19.08.2015 у розмірі 56496,94 грн., з яких: заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 22182,40 грн.; інфляційні втрати у розмірі 29206,09 грн.; три проценти річних у розмірі 5108,45 грн.. (а.с. 88-89). 17.08.2015 [PERSON] сплатила на користь ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. (а.с. 73). Однак твердження представника відповідача [PERSON] про те, що остання сплатила всю заборгованість, перерахувавши 20000,00 грн. на користь позивача, суд не може покласти в основу рішення, так як згідно розрахунку в графі за серпень 2015 року позивач врахував вказану суму і при зверненні до суду з позовною заявою від загальної суми заборгованості вказані кошти відрахував. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 19.08.2015 року по 30.04.2018 відповідач [PERSON] не належним чином сплачує за надані йому послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 17261,53 грн., з яких: заборгованість за житлово-комунальні послуги за вказаний період у розмірі 14854,98 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1950,80 грн.; три проценти річних у розмірі 455,53 грн. (а.с. 90). Відповідачами не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих послуг з з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з [PERSON] у розмірі 56496,94 грн. та [PERSON] у розмірі 17261,53 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 256 та 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Так, відповідачем [PERSON] була подана заява про застосування строків позовної давності щодо вимог позивача з 22.02.2010 по 22.09.2013 року, оскільки позов позивачем поданий 22.09.2016 року і дані вимоги виходять за межі три річної позовної давності. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Однак, враховуючи те, що п. 21 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 17.08.2015, укладений між ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" та [PERSON] , передбачає нарахування даної послуги з 22 лютого 2010 року, а також те, що відповідач 17.08.2015 сплатила частину грошових коштів, чим визнала сутність заборгованості, в результаті чого строки позовної давності були перервані, вимоги відповідача щодо застосування строків позовної давності задоволенню не підлягають. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням вимог позивача, з відповідачів пропорційно стягнутих з кожного грошових коштів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме: з [PERSON] - 1349,69 грн.; з [PERSON] - 412,31 грн..

Outcome: approved