Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача Волноваське об`єднане УПФУ Донецької області, в якому просить визнати за нею право власності на набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої суми пенсії в сумі 7593,60 грн. у зв`язку із смертю її бабці [PERSON] . Свої доводи обґрунтовує тим, що [INFO] померла її бабця [PERSON] , яка проживала в с.Красний Луч Слов`яносербського району Луганської області, де з 2014 року органи державної влади Україна не здійснюють свої повноваження. Бабця перебувала на обліку в Слов`яносербському УПФУ , де отримувала пенсію за віком по 01.07.2014 року. Після смерті бабці вона 06.09.2017 року звернулася до начальника Волноваського ОУПФУ з заявою запросити пенсійну справу померлої бабці для отримання допомоги на поховання. Після видачі Волноваським Пенсійним фондом разового доручення на виплату допомоги на поховання 22.01.2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Кузуб Ю.В., яка зареєструвала спадкову справу після смерті бабці та зробила запит до Волноваського ОУПФУ про наявність та розмір недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії. Відповідач надав нотаріусу довідку, що розмір недоотриманої пенсії померлої [PERSON] складає 46489,55грн. 10.04.2018 року нотаріус видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію бабці в сумі 46489,55грн. 10.04.2018 року позивач звернулася до Волноваського ОУПФУ з запитом про надання розрахунку щомісячно за весь період недоотриманої пенсії [PERSON] в сумі 46489,55грн. На її запит відповідач надав розрахунок недоотриманої пенсії [PERSON] з 01.07.2014 року по день смерті [INFO] в сумі 54083,15 грн. 23.04.2018 року в Волноваському ОУПФУ позивакч отримала разове доручення на виплату недоотриманої пенсії в сумі 46489,55грн., тому недоплата недоотриманої пенсії померлої бабці складає 7593,60 грн. (54083,15 грн.-46489,55грн.) На звернення позивача ОУПФУ роз`яснив, що у разі неотримання пенсії померлим пенсіонером більше трьох років недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю виплачується відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно ч.1 ст.46 Закону, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. 20.08.2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Кузуб Ю.В. з заявою про видачу додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з появою нової інформації про суму недоотриманої пенсії на підставі листа Волноваського ОУПФУ від 26.04.2018 року, але нотаріус надав довідку про відкладення видачі свідоцтва для витребування додаткових відомостей з Волноваського ОУПФУ в зв`язку з тим, що у довідках ОУПФУ вказані різні суми пенсії. 21.08.2018 року нотаріус зробила запит до Волноваського ОУПФУ про витребування інформації помісячно про наявність та розмір сум недоотриманої за життя спадкодавцем пенсії для встановлення вірної суми та в разі виявлення помилки, додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю. Відповідач листом від 10.09.2018 року повідомив нотаріусу, що виплата недоотриманої пенсії була здійснена відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст..46 цього ж Закону. 06.11.2018 року нотаріус відмовила у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на суму недоотриманої пенсії померлої [PERSON] . У зв`язку з чим, вона звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила суд розглядати справу за її відсутності. Представник позивача на задоволенні позову наполягає, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача Волноваського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не інформували, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, подані у даній цивільній справі, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] померла бабця позивачки [PERSON] , яка проживала в с.Красний Луч Слов`яносербського району Луганської області, де з 2014 року органи державної влади Україна не здійснюють свої повноваження. Бабця перебувала на обліку в Слов`яносербському УПФУ , де отримувала пенсію за віком по 01.07.2014 року. Після смерті бабці позивач 06.09.2017 року звернулася до начальника Волноваського ОУПФУ з заявою запросити пенсійну справу померлої бабці для отримання допомоги на поховання. Після видачі Волноваським Пенсійним фондом разового доручення на виплату допомоги на поховання 22.01.2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Кузуб Ю.В., яка зареєструвала спадкову справу після смерті бабці та зробила запит до Волноваського ОУПФУ про наявність та розмір недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії. Відповідач надав нотаріусу довідку, що розмір недоотриманої пенсії померлої [PERSON] складає 46489,55грн. 10.04.2018 року нотаріус видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію бабці в сумі 46489,55грн. 10.04.2018 року позивач звернулася до Волноваського ОУПФУ з запитом про надання розрахунку щомісячно за весь період недоотриманої пенсії [PERSON] в сумі 46489,55грн. На запит позивача відповідач надав розрахунок недоотриманої пенсії [PERSON] з 01.07.2014 року по день смерті [INFO] в сумі 54083,15 грн. 23.04.2018 року в Волноваському ОУПФУ позивач отримала разове доручення на виплату недоотриманої пенсії в сумі 46489,55грн., тому недоплата недоотриманої пенсії померлої бабці складає 7593,60 грн. (54083,15 грн.-46489,55грн.) На звернення позивача ОУПФУ роз`яснив, що у разі неотримання пенсії померлим пенсіонером більше трьох років недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю виплачується відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно ч.1 ст.46 Закону, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. 20.08.2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Кузуб Ю.В. з заявою про видачу додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з появою нової інформації про суму недоотриманої пенсії на підставі листа Волноваського ОУПФУ від 26.04.2018 року, але нотаріус надав довідку про відкладення видачі свідоцтва для витребування додаткових відомостей з Волноваського ОУПФУ в зв`язку з тим, що у довідках ОУПФУ вказані різні суми пенсії. 21.08.2018 року нотаріус зробила запит до Волноваського ОУПФУ про витребування інформації помісячно про наявність та розмір сум недоотриманої за життя спадкодавцем пенсії для встановлення вірної суми та в разі виявлення помилки, додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю. Відповідач листом від 10.09.2018 року повідомив нотаріусу, що виплата недоотриманої пенсії була здійснена відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст..46 цього ж Закону. 06.11.2018 року нотаріус відмовила у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на суму недоотриманої пенсії померлої [PERSON] . Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач отримала частину недоотриманої пенсії після смерті бабці в сумі 46489,55грн., а решта пенсії в сумі 7593,60 грн. не виплачена. Разом з тим, Управління відмовляє позивачці у виплаті цих коштів як спадкоємцю. Відповідно до частини першої ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ч. 1 ст. ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачці спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати, нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплаченої їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивачки. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану спадщину, яке підлягає судовому захисту способом визнання права власності та примусового виконання обов`язку в натурі. Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення його права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "[PERSON] дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини"). А тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на однин з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає в примусовому виконанні обов`язку в натурі, суд вважає, що стягнення з Волноваського ОУПФУ Донецької області на користь позивача у порядку спадкування недоотриманих померлою [PERSON] пенсійних виплат є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 768,40 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved