Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

У квітні 2017 року позивач Приватне акціонерне товариство "Європейський «Страховий Альянс" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 липня 2015 року між ПрАТ "Європейський страховий альянс" та [PERSON] було укладено договір страхування №38553, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією автомобіля [NUMBER]. 17 жовтня 2015 року о 13 год. 15 хв. Відповідач, керуючи автомобілем « Шкода Фабіа», д.н.з. [NUMBER] рухаючись по вул. Л. Толстого та вул. Жилянська, будучи в стані алкогольного сп»яніння, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушив п.п. 2.9 «а», 13.1 ПДР України. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 652/15 від 28.10.2015 р. власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді було завдано матеріального збитку у розмірі 38 981,19 грн. Позивач зазначив, що вказана подія за участю застрахованого автомобіля визнана ПрАТ "Європейський страховий альянс" страховою, про що був складений страховий акт від 07.12.2015 р. №185\\15\\\ТР25\\01, та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. 08.12.2015 р. на підставі видаткового касового ордеру [PERSON] було випалчено суму страхового відшкодування в розмірі 34 753,30 грн., а 29.12.2015 р. виплачено суму в розмірі 3296,70 грн., що підтверджено видатковим касовим ордером. На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України позивач стверджував, що оскільки він виплатив страхувальнику за договором страхування №38553 від 09 липня 2015 року страхове відшкодування, до нього у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, котрою є [PERSON] З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов'язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 38 050,00 грн та судовий збір у сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 липня 2015 року між ПрАТ "Європейський страховий альянс" та [PERSON] було укладено договір страхування №38553, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією автомобіля [NUMBER]. 17 жовтня 2015 року о 13 год. 15 хв. Відповідач, керуючи автомобілем « Шкода Фабіа», д.н.з. [NUMBER] рухаючись по вул. Л. Толстого та вул. Жилянська, будучи в стані алкогольного сп»яніння, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушив п.п. 2.9 «а», 13.1 ПДР України. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч. 1, ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 17.10.2015 року за участю автомобіля [NUMBER], та автомобіля «Шкода Фабіа», д.н.з. [NUMBER], є [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 17 жовтня 2015 року, автомобіль, власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля [NUMBER], складає 38050,00 грн, що підтверджується висновком експертного авто товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 28.10.2015 року №652/15, складеним судовим експертом [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 38981,19 грн. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Враховуючи те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [NUMBER], спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором страхування №38553 від 09 липня 2015 року складено страховий акт від 07.12.2015 року №185\\15\\\ТР25\\01, яким даний випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату страхувальнику [PERSON] страхового відшкодування у сумі 38050,00 грн. П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. 08.12.2015 року позивачем сплачено [PERSON] страхове відшкодування у сумі 34753,30 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 08.12.2015 року та 29.12.2015 р. сплачено суму у розмірі 3296,70 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 29.12.2015 року. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідальність водія [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 09.07.2015 року, є [PERSON], а оскільки ПрАТ "Європейський страховий альянс" сплатило йому страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON], у сумі 38050,00 грн перейшло до зазначеного страховика. Ст. 610 ЦК України визначено що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 38050,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1600,00 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 16, 979-985, 988-993, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 16, 27 Закону України "Про страхування",

Outcome: approved