Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

ПАТ "Сумиобленерго" в особі філії "Конотопський район електричних мереж" звернулося до суду з позовом, в якому просить зобов"язати відповідача укласти з 10 червня 2015 року договір про користування електричною енергією № 122128711, мотивуючи тим, що 22 березня 2010 року між ВАТ "Сумиобленерго" (правонаступник- ПАТ "Сумиобленерго") та [PERSON] був укладений договір про користування електричною енергією № 122128. В подальшому стало відомо, що останній помер 14 квітня 2014 року, тому дія даного договору була припинена. Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про електроенергетику", п.п.3,7 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживання електроенергії здійснюється на підставі договору, в разі зміни власника будинку останній має звернутися до енергопостачальника з приводу укладення договору. При цьому товариство не може в односторонньому порядку переоформити особовий рахунок без надання ряду документів. 21 жовтня 2014 року відповідач звернулася до них із заявою про зобов"язання укладення з нею договору про користування електричною енергією, в заяві також вказала, що вона відмовляється проводити розрахунки за спожиту нею електричну енергію, на що їй була надана відповідь про подання нею необхідних для укладення договору документів, які були надані. Однак відповідач відмовилася укладати договір. Так, протягом грудня 2014 року - березня 2015 року з їх боку уживались заходи щодо укладення договору: до відповідачки приїздили додому, але не були туди допущені, письмово направлялись листи з приводу узгодження дати підписання договору, проект договору, але договір так і залишився відповідачкою не підписаний. 10 червня 2015 року їх представники разом з головою вуличного комітету знову приїздили за місцем проживання відповідача з метою укладення договору про користування електричною енергією, але так і не були допущені. Відповідач умисно ухиляється від його укладання договору. Просять стягнути з [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні представник позивача: ПАТ "Сумиобленерго" в особі філії "Конотопський РЕМ" за довіреністю Сахно Г.І. позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, пояснила, що відповідач користується електроенергією, якою її забезпечує філія "Конотопський РЕМ", але з квітня 2014 року оплату за використану електроенергію не проводить, посилаючись на те, що з нею не укладений договір. При цьому неодноразові спроби укласти з [PERSON] такий договір не дали позитивних результатів. Відповідач [PERSON] просить проводити розгляд справи за її відсутності, вважає позовні вимоги ПАТ "Сумиобленерго" незаконними та не обгрунтованими, у зв"язку з чим звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить зобов"язати ПАТ "Сумиобленерго" в особі філії "Конотопський РЕМ" належним чином укласти з нею договір щодо надання послуг з електропостачання та свідомо не позбавляти законного права на оформлення субсидії, врахувавши наступне: забезпечити її за місцем проживання лічильниками (будинок, гараж), повірити та опломбувати їх, зазначивши їх реквізити в договорі; відповідно до п.27 типового договору зобов"язати енергопостачальника зазначити показники лічильників на час укладання договору; відкрити їй у банковій установі для сплати за надані у подальшому послуги особовий рахунок, який не належав/належить іншій особі, будинку, тощо; зареєструвати договір, із позначенням порядкового номеру на момент укладання; зазначити в договорі її соціальний статус: інвалід І групи категорії А, учасник ВВв, вдова інваліда І групи категорії А ВВв, пенсіонера "За особливі заслуги перед Україною"; вилучити з п.17 проекту договору фразу: "...Заборгованість на 18.06.2015 становить 171-31 грн...", так як станом на 04.08.2015 будь-якого договору щодо покупки постачання послуг між сторонами не укладено, незважаючи на її письмові звернення протягом 1,5 року, а заборгованість має інша особа; прийняти окрему ухвалу щодо внесення ПАТ "Сумиобленерго" до офіційних документів завідомо недостовірної інформації, також стягнути з відповідача 5000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що вона є інвалідом І групи, прикута до ліжка, протягом 1,5 року неодноразово зверталася у різних формах до відповідача з приводу укладання договору про надання комунальних послуг, оскільки з 14 квітня 2014 року договір про надання послуг з постачання електроенергії, укладений між споживачем [PERSON] та відповідачем, став нікчемним, бо даний споживач помер. В матеріалах справи є договір, який відповідач нібито пропонував їй укласти. При цьому йдеться про належне оформлення договору, а не про його переоформлення, бо станом на 4 серпня 2015 року вона ніякого договору з відповідачем не укладала. До укладання договору відповідач має забезпечити її лічильником, повірити, опломбувати його та зазначити його реквізити в договорі. П.27 договору зобов"язує відповідача зазначити при укладанні договору показники лічильника, а не невідому цифру "261". Також в п.17 договору вказано про існування заборгованості станом на 18 червня 2015 року в сумі 171,31 грн, але вона не укладала з відповідачем договір, тому не може бути будь-якої заборгованості. При укладенні договору відповідач повинен відкрити їй у банковій установі особовий рахунок для оплати за надані послуги, а не вимагати підписання договору із зазначенням особового рахунку [PERSON], пояснюючи, що відкривається особовий рахунок не споживачу, а будинку. Договір має бути належним чином зареєстрований із зазначенням порядкового номеру, бо в пропонованому договорі вказаний не порядковий номер реєстрації, а номер особового рахунку іншої особи. Вона має соціальний статус: інвалід І групи категорії А, учасник ВВв, вдова інваліда І групи категорії А ВВв, пенсіонера "За особливі заслуги перед Україною", який передбачає гарантовані державою 50% соціальні пільги на комунальні послуги, однак цей статус в договору не вказаний. Крім того, відповідач вніс до офіційних документів завідомо недостовірну інформацію щодо обходу абонента [PERSON], його відсутності, не допущення ним до приладу обліку, щодо її доньки як законного представника, стосовно того, що вона є споживачем, яким може бути лише після укладання договору. Також вона неодноразово наголошувала на тому, що не має можливості відкрити двері будинку, вийти на подвір"я, тому просила узгодити день та час прибуття представників відповідача для укладання договору, чого відповідачем так і не було зроблено. До того ж 28 грудня 2014 року вона спілкувалася з контролером, вручила їй чергову заяву, але в позові вказано про те, що контролер не була допущена до приладу обліку, що теж свідчить про внесення відповідачем завідомо недостовірної інформації. Діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 5000 грн., бо зайві хвилювання внаслідок неможливості оформити належні субсидії, постійні погрози відімкнути електроенергію призвели до погіршення самопочуття. Представник ПАТ "Сумиобленерго" в особі філії "Конотопський РЕМ" за довіреністю Сахно Г.І. частково визнає зустрічний позов та пояснила, що вона не заперечує в частині зобов»язання ПАТ "Сумиобленерго" укласти з [PERSON] договір про користування електричною енергією та зазначити в договорі статус позивачки: інвалід І групи категорії А, учасник ВВв, вдова інваліда І групи категорії А ВВв, пенсіонера «За особливі заслуги перед Україною», проти решти позовних вимог заперечує, оскільки згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, у споживача має бути встановлений один лічильник, а не два, як просить позивачка. Один лічильник в неї встановлений у житловому будинку, він повірений, опломбований, його реквізити зазначені в проекті договору, час для наступної повірки електролічильника не настав. Другий лічильник знаходиться в гаражі, але він встановлений незаконно, його показники не перевіряються. Тому цей лічильник слід зняти. В п.27 проекту договору вказані показники лічильника, які близько двох місяців тому передала дочка позивача, останній час показники лічильника ніхто не передавав, доступу до житла [PERSON] вони не мають, тому не можуть вказати в договорі реальні показники. Якщо їх передадуть, то вони будуть зазначені. В них немає можливості відкрити [PERSON] у банківській установі особовий рахунок для оплати за надані послуги, що ні для кого із споживачів не робиться, до того ж це нічим не передбачено. Оплата проводиться споживачами на єдиний поточний рахунок підприємства. В договорі, який і так реєструється, зазначається особовий рахунок споживача, а не порядковий номер договору, як про це просить позивачка. Також неможливо вилучити з п. 17 проекту договору дані щодо заборгованості по оплаті за користування електроенергією, оскільки з квітня 2014 року оплата не проводиться, хоча позивачка користується світлом. Будь-якої моральної шкоди позивачу не було заподіяно, їй направлялись проекти договорів, які нею так і не були підписані. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що обидва позови підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» споживання електричної енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником. Згідно з п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором (додаток 1) і укладається на три роки. У разі виникнення питань, можливі шляхи вирішення яких не обумовлені договором, сторони керуються цими Правилами та законодавством. В п. 7 Правил визначено, що для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Додаток №1 до вказаних Правил передбачає форму Типового договору про користування електричною енергією. За повідомленням управління соціального захисту населення Конотопської міської ради, на обліку в управлінні перебував [PERSON], який проживав в [ADDRESS], помер [INFO]. Пільговик разом з дружиною [PERSON] користувався 100% знижкою при оплаті за комунальні послуги. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні як учасник війни, член сім"ї померлого інваліда війни, інвалід І групи (а.с.4). З відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України вбачається, що [PERSON] з 19 березня 1974 року зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.33). В заяві до ПАТ "Сумиобленерго", філії "Конотопський РЕМ" від 21 жовтня 2014 року [PERSON], у т.ч., просить зобов"язати працівників філії "Конотопський РЕМ" укласти з нею двосторонній договір щодо надання послуг з енергопостачання (а.с.5,6). У відповіді ПАТ "Сумиобленерго" від 18 листопада 2014 року зазначено, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок [NUMBER] на [PERSON] Для переукладання договору необхідно надати документи, а саме: паспорт, що засвідчує особу власника будинку, копію довідки про ідентифікаційний код та документ, який підтверджує право на власність (а.с.7). Про те, що відповідач отримала даний лист свідчить та обставина, що вона надала позивачеві зазначені в ньому документи (а.с.55), що підтвердила і представник позивача Сахно Г.І. В службовій записці лінійного контролера [PERSON] від 29 грудня 2014 року вказано, що 28 грудня 2014 року представник споживача (дочка) по [ADDRESS] ознайомилась з проектом договору і відмовилась надати його [PERSON] для підпису, посилаючись на те, що він не відповідає діючим законам. Вона взяла (чистий) бланк договору і сказала, що має намір погодити його з юристом (а.с.9). Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила обставини, вказані в її службовій записці. Той факт, що 28 грудня 2014 року остання була в будинку відповідача та спілкувалася з нею також підтверджується заявою [PERSON] від 28 грудня 2014 року про оформлення договору про надання послуг з електропостачання, який отримала особисто лінійний контролер [PERSON] (а.с.55). В листі філії "Конотопський РЕМ" ПАТ "Сумиобленерго" від 14 січня 2015 року № 74-26/225 на адресу [PERSON] зазначено, що філія на підставі її заяви та наданих документів підготувала договір № 122128711 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] між нею та ПАТ "Сумиобленерго" в особі директора філії "Конотопський РЕМ". Їй необхідно узгодити з філією дату та час підписання договору (а.с.13). Відповідно до листа від 5 лютого 2015 року № 74-03/728 у зв»язку з неотриманням відповіді на зазначений вище лист [PERSON] було направлено два примірники проекту договору, позивач просив підписати їх та повернути філії (а.с.20,21,18,14-17). З листа філії "Конотопський РЕМ" ПАТ "Сумиобленерго" від 26 березня 2015 року № 74-26/1624 на адресу [PERSON] також вбачається, що останній знову був направлений проект договору про користування електроенергією для населення в двох примірниках з проханням підписати їх та один примірник повернути філії. В листі також було зазначено про те, що споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником (а.с.23). Згідно повідомлення Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» цінний лист № 4161504360642, відправлений 5 лютого 2015 року з відділення поштового зв»язку Конотоп-15, адресований: [ADDRESS], [PERSON], надійшов до доставного відділення поштового зв»язку Конотоп-2 7 лютого 2015 року. 7 березня 2015 року повернутий на зворотну адресу за закінченням терміну зберігання і вручений відправнику 13 березня 2015 року. Рекомендований лист № 4161504628211, відправлений 27 березня 2015 року з відділення поштового зв»язку Конотоп-15, адресований: [ADDRESS], [PERSON], надійшов до доставного відділення поштового зв»язку Конотоп-2 31 березня 2015 року. 5 травня 2015 року повернутий на зворотну адресу за закінченням терміну зберігання і вручений відправнику 7 травня 2015 року (а.с.99). Згідно акту від 3 лютого 2015 року, складеного провідним інженером філії "Конотопський РЕМ" [PERSON], юрконсультом філії Сахно Г.І. в присутності голови вуличного комітету [PERSON], в цей день о 14 год. 05 хв. вони виїхали за адресою: [ADDRESS], де мешкає [PERSON], з метою укласти договір про користування електричною енергією. До будинку споживача присутні допущені не були. Укласти договірні відносини не було можливості (а.с.19). Аналогічний акт був складений 10 червня 2015 року (а.с.24). Також з актів від 28 липня,1 та 2 серпня 2015 року видно, що працівники позивача не були допущені до будинку відповідача (а.с.42-44). Відповідно до службових записок лінійного контролера [PERSON] від 29 січня, 12 та 28 травня 2015 року не було доступу до житла по [ADDRESS] (а.с.10-12), про що підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] В справі також є лист філії "Конотопський РЕМ" від 12 червня 2015 року № 12/7556 на ім"я відповідача щодо укладання договору про користування електричною енергією (а.с.80). З самої позовної заяви [PERSON] видно, що вона отримала проект договору від 18 червня 2015 року (а.с.45-48). З договору про користування електричною енергією для населення № 12212871 вбачається, що 2 жовтня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Сумиобленерго» в особі директора філії "Конотопський РЕМ" [PERSON] був укладений тимчасовий договір до 2 листопада 2015 року. В ньому лише зазначено, що відповідач не згодна із заборгованістю і підписує договір до вирішення питання в суді (а.с.92-95). При цьому свідок [PERSON] пояснила, що позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу укладання договору про користування електроенергією, проект якого їй надсилався, також контролер надавала їй проект договору, який так і не був укладений. 1 жовтня 2015 року будинок відповідача був відключений від електромережі у зв»язку з несплатою коштів за користування електроенергією. Тоді на прохання та за узгодженням з відповідачем 2 жовтня 2015 року працівники позивача, в т.ч. і вона, прибули до будинку [PERSON] Для того, щоб її житло підключили до електромережі, відповідач погодилася підписати тимчасовий договір, при цьому була незгодна лише із заборгованістю, постійний договір відмовилась підписати, нічим не пояснюючи таку відмову. Свідок [PERSON], голова квартального комітету № 27, пояснив, що він неодноразово разом з працівниками позивача приходив до будинку відповідача з тим, щоб вирішити питання про укладення договору про користування електроенергією, однак жодного разу їх не допустили до житла. Він розмовляв з дочкою відповідача з приводу укладання цього договору, остання йому відповіла, що непотрібно до них приходити, договір не буде підписаний. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що договір про користування електричною енергією не укладений між сторонами дотепер. При цьому з матеріалів справи видно, що відповідач користується послугами з електропостачання, які надає позивач. Так, в самій заяві відповідача від 21 жовтня 2014 року зазначено, що влітку 2014 року в неї працювали холодильник та морозильна камера (а.с.5,6). В службовій записці лінійного контролера [PERSON] від 29 грудня 2014 року вказано, що показники лічильника були нею зняті 28 грудня 2014 року (а.с.9), про що вона пояснила в судовому засіданні, що підтверджується завданням на обхід № 173 контролера [PERSON], в якому вказані показники станом на 28 грудня 2014 року (9875) з підписом споживача (а.с.91), заявою відповідача від 26 лютого 2015 року, в якій також вказані показники лічильника в січні 2015 року - 9947 (а.с.49,50). В заяві відповідача від 23 березня 2015 року зазначено, що станом на 23 березня 2015 року: попередні показники - 9980, поточні показники - 0067, всього спожито - 87 кВт/год. (а.с.78). В тимчасовому договорі від 2 жовтня 2015 року також вказані показання лічильника на час укладання договору - 0648 (а.с.92-95). Отже, вищевказане свідчить про те, що відповідач користується послугами позивача, при цьому договір про користування електричною енергією для населення між ними не укладений, незважаючи на неодноразові спроби позивача це зробити. Тому слід зобов»язати відповідача укласти такий договір, який не суперечить типовому договору. Однак суд в даному випадку вважає, що не підлягає задоволенню позов у частині зобов»язання укласти договір саме з 10 червня 2015 року, бо доказів щодо цього позивачем не було надано, також враховується, що 2 жовтня 2015 року був укладений тимчасовий договір, тому суд вважає, що слід зобов»язати відповідача укласти договір протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили. В даному випадку, виходячи з обставин справи, суд не виходить за межі позовних вимог. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, оскільки [PERSON] є інвалідом І групи (а.с.4), тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вона звільняється від сплати судових витрат. Що стосується зустрічного позову, то суд приходить висновку, що він також підлягає частковому задоволенню. Так, представник ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії "Конотопський РЕМ" Сахно Г.І. не заперечує проти позову в частині зобов»язання укласти з [PERSON] договір про користування електричною енергією та зазначення в договорі соціального статусу останньої, тому суд вважає, що зустрічний позов в цій частині слід задовольнити, при цьому зазначити про зобов»язання укладення договору протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили, що теж не виходить за межі заявлених вимог. Також слід зобов»язати позивача за первісним позовом зазначити показники лічильника, що знаходиться в будинку [PERSON], на час укладання договору, бо в проекті договору від 18 червня 2015 року вони відсутні (а.с.28,29), а в проекті договору від 29 січня 2015 року вказані, а саме: 9950 (а.с.14-17). Крім того, суд вважає, що з п.17 проекту договору слід вилучити фразу, що заборгованість на 18 червня 2015 року становить 171,31 грн, бо доказів щодо існування саме такої заборгованості позивачем не було надано, до того ж заборгованість вказується станом на час укладання договору. При цьому решта позовних вимог не підлягає задоволенню. Згідно п. 9 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. У квартирах або інших об'єктах споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один прилад обліку незалежно від кількості господарських будівель. Відповідно до п.10 Правил прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повір очного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. В п.11 Правил вказано, що відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. В проектах договору про користування електричною енергією для населення, тимчасовому договорі від 2 жовтня 2015 року вказано, що дата повірки лічильника, встановленого у відповідача, - 18.03.2013, лічильник опломбований 2 пломбами, вказані їх номери (а.с.14-17,28,29,92-95). Тобто у [PERSON] в будинку є електролічильник, який повірений, строк міжповірочного інтервалу не закінчився (а.с.98), він опломбований, його реквізити зазначені в проекті договору, підстав для встановлення електролічильника в гаражі, його повірки, опломбування і т.і., виходячи з положень з п.9 вищевказаних Правил, немає, відповідно в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Згідно п. 22 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Порядок та форма оплати спожитої електричної енергії визначаються у договорі. З проектів договору про користування електричною енергією для населення, тимчасового договору від 2 жовтня 2015 року видно, що споживач щомісячно сплачує за фактично спожиту за місяць електричну енергію по платіжних документах, виписаних енергопостачальником (а.с.14-17,28,29,92-95). При цьому п. 23 Правил передбачено, що оплата спожитої електричної енергії, в тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Тому нічим не обґрунтовані вимоги щодо відкриття [PERSON] у банківській установі особового рахунку для оплати за надані послуги, у зв»язку з чим в їх задоволенні слід відмовити. Також нічим не обгрунтовані і тому не підлягають задоволенню вимоги щодо реєстрації договору із зазначенням порядкового номеру на моменту укладання, оскільки ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії "Конотопський РЕМ" реєструє та нумерує договори, виходячи з відкритого особового рахунку, зазначення ж порядкового номеру договору ніяким чином не вплине на правовідносини між сторонами і не має будь-якого суттєвого значення щодо цього. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] не надано доказів на підставу своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, виходячи із задоволених позовних вимог, з ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії "Конотопський РЕМ" в дохід держави слід стягнути 139 грн 20 коп (243,60 грн : 7 х 4) судового збору.

Outcome: partial