Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його наступними обставинами. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 12.11.2014 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, як аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розпочавши стягнення з 21 жовтня 2014 року і до досягнення повноліття донькою [PERSON] - [INFO] , а потім, до досягнення повноліття донькою [PERSON] - [INFO] . Позивач виконує рішення суду та щомісячно сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх його доходів, що становить в середньому 3830 грн. щомісячно, після сплати аліментів для його потреб залишається незначна сума, що суперечить реалізації його права на гідне життя, тому вважає, що розмір аліментів підлягає зменшенню, так як, його сімейне становище змінилося, в 2016 році він уклав шлюб з [PERSON] , в нього на утриманні перебуває малолітня донька [PERSON] , 2017 року народження, а також неповнолітня донька дружини від її попереднього шлюбу, тому просить суд зменшити розмір аліментів з 1/3 частини на 1/6 частини від усіх видів його заробітку. Ухвалою суду від 22.12.2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін по справі у зв`язку з віднесенням даної категорії справи до малозначних. На виконання вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за місцем її реєстрації, які відповідач отримала 05.01.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням. 02.02.2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Єльнікова Н.О. подала через канцелярію суду відзив (а.с.34-38) відповідно до якого заперечила позовні вимоги [PERSON] , просила в позові відмовити повністю. Погодилася, що дійсно відпали підстави сплачувати аліменти на старшу доньку [PERSON] , оскільки остання досягла повноліття, однак вважає, що вимога позивача про призначення 1/6 частини з доходу позивача на утримання молодшої доньки є незаконною та порушує права дитини. Вважає, що відповідач має гарний заробіток, дохід від здачі в оренду землі, придбав два легкові автомобілі в період з 2019-2020 року та має в розпорядженні два будинки, іншої допомоги, крім аліментів донькам не надавав. 02.02.2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Єльнікова Н.О. подала через канцелярію суду зустрічний позов до [PERSON] про визначення частки з доходу платника на неповнолітню доньку та стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчатися (а.с.41-47), відповідно до якого просила визначити частку від усів видів доходів відповідача призначених рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2014 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, оскільки після досягнення старшою донькою [PERSON] повноліття, державний виконавець не може самостійно визначити частку, яку необхідно сплачувати [PERSON] за рішенням суду від 12.11.2014 року, крім того, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатися, до досягнення нею 23-річного віку у розмірі 2000 грн, оскільки [PERSON] навчається на ІІІ курсу денної форми Кіровоградського інституту розвитку людини. 01.02.2021 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (а.с.25-26), якою [PERSON] заперечив викладені представником відповідача обставини, вказав, що допомагав донькам, жодного транспортного засобу у власності станом на 01.02.2020 року він немає, відповідач занижує свої доходи, оскільки вона отримує більшу заробітну плату та має також дохід від оренди його земельної ділянки, просив задовольнити його позов. Ухвалою суду від 02.02.2021 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Єльнікової Н.О. про поновлення строку для подання відзиву та подання зустрічного позову задоволено, поновлено пропущені строки на подання відзиву та зустрічного позову, прийнято зустрічний позов, здійснено перехід до загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 08.02.2021 року подано через канцелярію суду представником відповідача [PERSON] заперечення на відповідь на відзив, якою заперечувала викладене [PERSON] у відповіді на відзив (а.с.82-84). 26.02.2021 року задійшла заява від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) [PERSON] , в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги за його позовом просив задовольнити повністю, зустічний позов щодо стягнення аліментів на час навчання старшої дочки [PERSON] визнав частково в розмірі 1500 грн., просив відмовити в задоволенні витрат на правничу допомогу, оскільки останні не підтвердженні доказами (а.с.90).. Ухвалою суду від 18.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) в судове засідання не з`явився, 26.02.2021 року подано заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) та її представник в судове засідання не з`явилися, 18.03.2021 року від представника надходила заява про розгляд справи без їх участі, в задоволенні первісного позову просила відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду від 12.11.2014 року з [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, як аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розпочато стягнення з 21 жовтня 2014 року і до досягнення повноліття донькою [PERSON] - [INFO] , а потім, до досягнення повноліття донькою [PERSON] - [INFO] (а.с.4). Згідно довідки виданої 19ДПРЧУ ДСНС України в Кіровоградській області 24.11.2020 року, [PERSON] працює старшим пожежним рятувальником 19 ДПРЧ з посадовим окладом 11922,84 грн. (а.с.10). Крім того 02.02.2017 року позивач уклав інший шлюб з [PERSON] , від якого в них народилась донька [PERSON] , [INFO] ( а.с.7-8). У відповідності до довідки про склад сім`ї від 24.11.2020 року за №2720 виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, до складу сім`ї [PERSON] , 1976 року народження, який зареєстрований по [ADDRESS] входять:дружина [PERSON] , 1984 року народження, донька [PERSON] , 2017 року народження та донька дружини [PERSON] , 2007 року народження (а.с.11). Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) в позовній заяві зазначає, що оскільки старша донька досягла повноліття, стягнений розмір аліментів в розмірі 1/3 частину на утримання доньки [PERSON] є завищений, на даний момент позивач має на утриманні іншу сім`ю та малолітню доньку [PERSON] , тому немає можливості сплачувати в такому розмірі аліменти на утримання доньки [PERSON] . Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає па обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Як встановлено в ході судового розгляду, після постановлення рішення Новоукраїнського районного суду від 12.11.2014 року про стягнення аліментів з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , оскільки старша донька досягла [PERSON] [INFO] досягла повноліття, однак рішенням суду від 12.11.2014 року, яким стягнуто аліменти на дітей, не визначено частку, яка буде стягуватися на утримання доньки [PERSON] після досягнення повноліття дочкою [PERSON] . У позивача дійсно змінився сімейний стан. Так, у 2017 році у нього народилася донька від іншого шлюбу. З аналізу вище вказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Враховуючи вищезазначене, та те що розмір аліментів визначений законом які підлягають до стягнення на утримання однієї дитини становить 1/4 частини доходу, з позивача за рішеням суду від 12.11.2014 року присуджено до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частини доходу, однак, зважаючи, що, після прийняття судом рішення про стягнення з позивача аліментів минув значний проміжок часу, його матеріальне та сімейне становище змінилося, має ще утриманця, що підтверджено свідоцтвом про народження, враховуючи вимоги зустрічного позову про стягнення аліменнтів на час навчання старшої дочки [PERSON] , але при цьому суд не може врахувати доводи позивача про погіршення матеріального стану та ним не було надано жодних належних та допустимих доказів. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог первісного позову, а саме про необхідність зменшити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідача на утримання їх доньки [PERSON] з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), який на думку суду не є надмірним тягарем для позивача, а його зменшення відповідає інтересам позивача та не порушує інтереси дитини (постанова від 23.01.2019 у справі № 464/3480/17-ц). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Питання стягнення судових витрат позивач за первісним позовом в позові не ставить, тому суд вважає, що судові витрати, у вигляді сплаченого судувого збору позивачем за первісним позовом при зверненні з позовною заявою до суду, необхідно віднести за рахунок позивача. З приводу зустрічного позову суд зазначає наступне. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] є студенкою ІІІ курсу денної форми навчання спеціальності "Фінанси, банківська справа та страхування" Кіровоградського інституту розвитку людини. Навчання на комерційній основі. Термін навчання з 07.09.2020 року по 30.06.2022 року (а.с.67). Відповідно до договору про навчання №434-20 від 07.09.2020 року, вбачається, що вартість навчання складає за весь період 24000 грн. (а.с.66). Згідно довідок виданих "Кропивницьким інженерним фаховим коледжом центральноукраїнського національного технічного університету" від 26.01.2021 року, вбачається, що [PERSON] дійсно прживає в гуртожитку університету, вартість проживання за 2020/2021 навчальний рік складає 8000 грн., оплата була здійснена в повному обсязі (а.с.69,70). Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно,що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17). Враховуючи те, що відповідач за зустрічним позовом офіційно працює, має дохід, у своїй заяві не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання старшої доньки [PERSON] на період навчання в твердій грошовій сумі, суд вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд розяснив, що на відміну відправовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Позивачкою за зустрічним позовом доведено, що [PERSON] , є донькою відповідача, яка набула повноліття та не досягла віку 23 років, вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 року становить 2270 грн.. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, однак враховуючи, що на утриманні у відповідача за зустрічним позовом є малолітня донька від другого шлюбу та позивач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , визнання відповідачем за зустрічним позовом позову на суму 1500 грн., зустрічний позов про стягнення аліментів на час навчання, підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір аліментів судом враховується також те, що повнолітня [PERSON] навчається на денній державній формі навчання, проживає та навчається у м.Кропивницькому, вартість проїзду до навчального закладу, вартість проживання дочки за місцем знаходження навчального закладу, матеріальне становище позивачки за зустрічним позовом [PERSON] , наявність інших утриманців в позивача та відповідача, працездатність відповідача, та можливість надавати матеріальну допомогу, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. З врахуванням наданих сторонами доказів, враховуючи дохід відповідача, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітньої дочки, виходячи з засад розумності та справедливості. З приводу вимоги позивача за зустрічним позовом про визначення частки від усів видів доходів відповідача призначених рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.11.2014 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, задоволенню не підлягає, оскільки дана вимога вже вирішена під час первісного позову. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача за зустрічним позовом на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. Крім того, судом встановлено, що матеріали справи не містять клопотання позивача за зустрічним позовом та його представника про стягнення судових витрат на правничу допомогу, тому поданий суду розрахунок витрат на правничі послуги від 29.01.2021 року, розцінюється судом як виконання вимог позивача за зустрічним позовом відповідно до п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial