Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та ДП "Центр Державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія про внесення змін в до технічної документації із землеустрою. Позов мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого державним нотаріусом Черниш Д.М. за реєстровим №433, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які володіли будинком на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.1998 року, продали, а вона купила та стала власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Пісківської сільської ради від 21.09.1993 року №29 "Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування" попередньому власнику [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,45 га, у тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,43 га, для обслуговування житлового будинку 0,002 га. Згідно виданої Пісківською сільською радою довідки-характеристики на право власності на житловий будинок від 11.03.1999 року №64 до будинку за адресою: [ADDRESS] , крім надвірних будівель належить також земельна ділянка в розмірі 0,45 га, приватизована на підставі рішення виконкому від 21.09.1993 року №29. Таким чином, у відповідності до ч.1 ст.81 ЗК України вона стала власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 0,45 га. Однак, 16.06.2020 року ДП "Центр державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія була виготовлена технічна документація, що посвідчує право на земельну ділянку та 01.07.2020 відділом у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру Сумській області інформацію про земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 5920985400:01:000:0612 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,031 га, кадастровий номер 5920985400:01:000:0613 внесено до Державного земельного кадастру, номери витягів відповідно НВ-5915915062020 та НВ-5915915072020. Вважає, що розробником технічної документації було допущено помилку щодо визначення загальної площі її земельної ділянки, яка відповідно до технічної документації складає 0,41 га, при необхідних 0,45 га згідно з первинними документами. В результаті зазначеної помилки були невірно визначені координати меж земельних ділянок її та суміжного землекористувача за адресою: [ADDRESS] . Технічну документацію із землеустрою на земельні ділянки домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , розроблено раніше, однак при її виготовленні не було проведено погодження меж земельних ділянок із суміжними землекористувачами, зокрема, із нею, та ніякого акту погодження меж вона не підписувала. У вересні 2020 між нею та сусідом виник спір, оскільки останній з порушенням протипожежних та будівельних норм почав зведення бетонної огорожі на межі їх земельних ділянок на відстані 20 см від її надвірної будівлі, чим створює перешкоди у користуванні належним їй нерухомим майном. Покликаючись на те, що виправлення зазначених помилок без виготовлення нової документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж її земельних ділянок є неможливим просить суд: - зобов`язати ДП "Центр державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія за власний рахунок виготовити їй нову технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 5920985400:01:000:0612 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,035 га, кадастровий номер 5920985400 :01:000:0613, відновивши її загальну площу, яка існувала до порушення прав (0,45 га відповідно до первинних документів); - відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області після виготовлення нової технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 5920985400:01:000:0612 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,035 га, кадастровий номер 5920985400:01:000:0613, за адресою: [ADDRESS] , внести зміни до Державного земельного кадастру (поземельної книги) відомості про зареєстровані земельні ділянки з відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 19.01.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідачем ДП "Центр Державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог про зобов`язання виготовити нову технічну документацію із землеустрою, покликаючись на те, що розроблення технічної документації на земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , відбулося з дотримання вимог чинного земельного законодавства на підставі рішення органу місцевого самоврядування (рішення 7 скликання 56 сесії Пісківської сільської ради Буринського району від 05.05.2020) про надання такого дозволу, з проведенням відповідних топографо- геодезичних робіт (у тому числі відновлених меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками, у присутності власника земельної ділянки [PERSON] та власників суміжних земельних ділянок). Крім того, збільшення площі земельної ділянки позивача [PERSON] із розміру 0,41 га до розміру 0,45 га призведе до зменшення площі сусідньої земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , що в свою чергу порушить право приватної власності осіб, яким належить дана земельна ділянка. Вважає, що [PERSON] , придбавши будинок за адресою [ADDRESS] , собі у власність не може набути права на земельну ділянку, так як згідно рішення виконавчого комітету Пісківської сільської ради від 21.09.1993 року № 29 «Про передачу громадянам у приватну власність та користування земельних ділянок», ця земельна ділянка виділялася іншій особі ( [PERSON] ), а спадкоємці будинку, відчуживши його шляхом укладення договору купівлі-продажу з позивачем [PERSON] , не вчинили жодних дій щодо спадкування даної ділянки. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо розроблення нової технічної документації на земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , у зв`язку із їх необгрунтованістю та фактичною неможливістю збільшення площі земельної ділянки до розміру 0,45 га. 09.02.2021 року від начальника відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до суду надійшло клопотання про виключення відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із відповідачів у даній справі оскільки він є лише структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та не є належним відповідачем. В задоволенні вказаного клопотання відповідача ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 09.02.2021 року відмовлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідачі відділ у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та ДП "Центр Державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія, були належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, однак їх представники в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та клопотань про відкладення судового розгляду не подавали. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 12.03.1999 року нотаріусом Буринської держнотконтори Черниш Д.М. та зареєстрованого в реєстрі за №433, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який належав продавцям на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.1998 року (а.с. 9). Згідно виданої Пісківською сільською радою довідки-характеристики на право власності на житловий будинок, яка видається в зв`язку з куплею-продажем, від 11.03.1999 року №64 у відповідності з записом у по господарській книзі виконкому Пісківської сільської ради за №19 за гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві особистої власності числиться будинок, площею 40 м.кв., розташований на території Пісківської сільської ради по [ADDRESS] . До будинку відносяться надвірні будівлі та земельна ділянка в розмірі 0,45 га, приватизована на основі рішення виконкому від 21.09.1993 року №29 (а.с. 10). Відповідно до рішення виконавчого комітету Пісківської сільської ради від 21.09.1993 року №29 "Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування" [PERSON] передано у власність земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , площею 0,45 га, у тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,43 га, для обслуговування житлового будинку 0,02 га (а.с. 14). Рішенням Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області від 05.05.2020 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га та ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,0 га за адресою: [ADDRESS] . 16.06.2020 року [PERSON] звернулась до Буринського районного виробничого підрозділу СРФ ДП "Центр ДЗК" із заявою в якій просила розробити документацію із землеустрою щодо складання документів щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,4100 га, в тому числі за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,1000 га; для ведення особистого селянського господарства 0,3100 га (а.с. 87). На замовлення [PERSON] ДП "Центр Державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки натурі (на місцевості) на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 5920985400:01:000:0612 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,3100 га, кадастровий номер 5920985400:01:000:0613, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.83-118). Рішенням 7 скликання 59 сесії Піськівської сільської ради від 08.07.2020 затверджено загальну площу земельної ділянки гр. [PERSON] розміром 0,4100 га та передано їй у приватну власність земельну ділянку розміром 0,4100 га, у тому числі для ведення особистого селянського господарства площею 0,3100 га, кадастровий номер 5920985400:01:000:0613 та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 5920985400:01:000:0612 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14 зворот). Відомості про право приватної власності [PERSON] на вказані земельні ділянки внесено до Державного земельного кадастру, що підтверджується копіями витягів НВ-5915915062020 та НВ-5915915072020 від 01.07.2020 року (а.с. 15). Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 30 ЗК України 1990 року (в редакції, яка діяла на час набуття позивачем права власності на жилий будинок) передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Згідно ст.3 ЗК України 1990 року розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно (стаття 6 ЗК України 1990 року). Відповідно до ст.ст. 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. За приписами статті 23 ЗК України 1990 року (дію статті 23 зупинено щодо власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету від 26 грудня 1992 року № 15-92) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Пунктом 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок" встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Таким чином зазначеним пунктом визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Відповідно до пункту 7 Положення про порядок ведення державного земельного кадастру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 року (у редакції, чинній на момент прийняття рішення сільської ради про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] ) до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні і цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно- територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що перебувають у державній, колективній і приватній власності, їх кількість, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів, областях, Республіці Крим та Україні в цілому. Земельно-кадастрова документація включає книги реєстрації державних актів на право колективної, приватної власності на землю, право постійного користування землею, договорів на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Позивач [PERSON] покликається на те, що нею набуто право власності земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , саме в такому розмірі, в якому її було передано у власність попередньому власнику [PERSON] рішенням виконавчого комітету Пісківської сільської ради від 21.09.1993 року №29 "Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування", а саме: загальною площею 0,45 га, у тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,43 га, для обслуговування житлового будинку 0,02 га. Однак, доказів того, що після прийняття вказаного рішення сільської ради у земельно-кадастрових документах було зроблено запис про право приватної власності [PERSON] земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , позивачем суду не надано. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що при передачі [PERSON] вказаної земельної ділянки землевпорядними організаціями встановлювались межі земельної ділянки в натурі (на місцевості). За наведеного, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що після укладення нею договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , до неї перейшло право власності на земельну ділянку за вказаною адресою саме в розмірі 0,45 га. Не підтверджує вказаних обставин і видана Пісківською сільською радою довідка-характеристика на право власності на житловий будинок, яка видається в зв`язку з куплею-продажем, від 11.03.1999 року №64, оскільки вона не є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку. З 01.01.2002 року набрав чинності Земельний кодекс України від 25.10.2001 року, статтею 80 ЗК України якого передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється в тому числі у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ч.1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Відповідно до ст.184 ЗК України землеустрій передбачає, зокрема, складання проектів відведення земельних ділянок та встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок. Землеустрій здійснюється суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів, а також коштів громадян та юридичних осіб (ст.185 ЗК України). У відповідності до ч.1 ст.25 ЗУ "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Частиною 2 ст. 29 ЗУ "Про землеустрій" передбачено, що документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником. Замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Розробниками документації\~із землеустрою\~є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою (ч.ч. 1, 2 ст. 26 ЗУ "Про землеустрій"). Пунктом "а" ч.2 ст.28 ЗУ "Про землеустрій" встановлено, що розробники документації із землеустрою зобов`язані: дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою. Згідно п. 4.3 розділу IV Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Із технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки натурі (на місцевості) на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що її було розроблено ДП "Центр Державного земельного кадастру" на замовлення [PERSON] відповідно до вказаних нею у заяві від 16.06.2020 року площ земельних ділянок та затвердженого нею технічного завдання на виконання робіт. Також, у вказаній технічній документації міститься акт про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, який підписано [PERSON] та суміжними землевласниками (землекористувачами) без будь-яких зауважень щодо меж земельної ділянки (а.с. 94). За наведеного, позивачем не доведено та судом не встановлено допущення ДП "Центр Державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія законодавства України, що регулює земельні відносини при розроблені технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Доводи позивача про те, що розробником технічної документації було допущено помилку щодо визначення загальної площі її земельної ділянки, внаслідок неврахування рішення Пісківської сільської ради від 21.09.1993 року №29 "Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність та користування", є безпідставними, оскільки згідно вказаного рішення земельну ділянку передано у власність не їй, а [PERSON] та докази отримання останньою або її спадкоємцями документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, в матеріалах справи відсутні. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням 7 скликання 30 сесії Піськівської сільської ради від 17.08.2020 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,05 га та ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,65 га за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69). На підставі вказаного рішення сільської ради на замовлення [PERSON] ДП "Центр Державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1108 га, та для ведення особистого селянського господарства площею 0,5561 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 64-85). Як вбачається із вказаної технічної документації під час її виготовлення було проведено погодження та встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, переданої [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується атом про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), який підписано суміжними землевласниками (землекористувачами), в тому числі і [PERSON] (а.с. 75). Наведене спростовує доводи позивача про те, що при виготовленні технічної документації із землеустрою на земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , не було проведено погодження меж земельних ділянок із суміжними землекористувачами, зокрема, і з нею. Таким чином, судом встановлено, що між позивачем у даній справі [PERSON] та власником суміжної земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] існує спір щодо межі між належними їм земельними ділянками. Заявленими у даній справі позовними вимогами [PERSON] фактично намагається збільшити площу належної їй земельної ділянки за рахунок зменшення площі суміжної земельної ділянки, при цьому будь-яких вимог до її власника позивач не заявляє та не оскаржує рішення сільської ради про надання останній дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Також, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про оскарження [PERSON] рішень Піськівської сільської ради від 05.05.2020 року про надання їй дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та від 08.07.2020 року, яким затверджено площу переданої їй у власність земельної ділянки та з якою вона не погоджується. Враховуючи викладене, позовна вимога [PERSON] про зобов`язання ДП "Центр державного земельного кадастру" Сумська регіональна філія за власний рахунок виготовити їй нову технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок та похідна від неї позовна вимога про внесення відділом у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області після виготовлення нової технічної документації змін до Державного земельного кадастру задоволенню не підлягають. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 №581 "Про реформування територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру" встановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру і Державного агентства земельних ресурсів за переліком згідно з додатком. Пунктом 2 вказаної Постанови встановлено погодитися з пропозиціями Міністерства аграрної політики та продовольства і Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру стосовно того, що міжрегіональне та міськрайонні управління Служби, управління (відділи) Служби у районі, містах є структурними підрозділами відповідних головних управлінь Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. Відповідно до п. 5 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. № 1051, до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком. Державний кадастровий\~реєстратор має\~доступ до\~всіх відомостей\~Державного земельного\~кадастру,\~самостійно приймає\~рішення про\~внесення відомостей\~до нього,\~надання таких\~відомостей,\~а також\~відмову у\~внесенні або\~наданні відомостей. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених Законом України "Про Державний земельний кадастр". Таким чином, відділ у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як структурний підрозділ відповідного головного управління Держгеокадастру, є неналежним відповідачем у даній справі, що також є самостійною підставою для відмови в позові до такого відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору при подачі позову, покладаються на неї.

Outcome: dismissed