Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

30 жовтня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1). Ухвалою судді від 10 листопада 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за участю сторін. Ухвалою суду від 30.11.2020 року провадження у справі зупинено, сторонам надано строк для примирення до 01 березня 2021 року. Позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, про що суду надала відповідну заяву (а.с.32). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини свого не прибуття суд не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 23 (а.с.8). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Сторони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають. Майнового спору та спору щодо виховання та місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Дана позовна заява перебувала в провадженні суду з 30.10.2020 року, до винесення рішення сторони не примирились, продовжують мешкати в різних містах, між собою не спілкуються. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " і бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем " [PERSON] ", суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Позивачкою [PERSON] при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.(а.с.2). Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved