Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

14 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ФГ "Гера" та [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання недійсним договору суборенди землі та визнання припиненим договору оренди землі (л/с 2-8). Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що вона є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 12,89 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0003, площею 11,00 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0001, площею 1,62 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0002. Позивач [PERSON] передала належні їй земельні ділянки в оренду ФГ "Гера" строком на десять років, про що 30 листопада 2007 року між сторонами був укладений договір оренди землі, зареєстрований 08 квітня 2009 року в Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру". Строк дії договору закінчився 08 квітня 2019 року. 22 березня 2019 року та 06 травня 2019 року (до закінчення строку дії договору) позивач [PERSON] письмово повідомляла відповідача ФГ "Гера" про небажання продовжувати договір оренди. Після закінчення строку дії договору позивач [PERSON] дізналась, що 03 червня 2015 року між нею та ФГ "Гера" нібито була укладена додаткова угода до договору оренди землі, за умовами якої строк дії основного договору продовжено строком на 49 років. Позивач [PERSON] стверджує, що вказаної додаткової угоди вона не підписувала, підпис від її імені виконаний невідомою особою. Крім того, позивачу [PERSON] стало відомо, що відповідач ФГ "Гера", діючи як недобросовісний орендар, передало вказані земельні ділянки в суборенду відповідачу [PERSON] , хоча позивач не давала на це своєї згоди. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд: -визнати недійсною додаткову угоду від 03 червня 2015 року, укладену між [PERSON] та ФГ "Гера", до договору оренди землі від 30 листопада 2007 року стосовно земельних ділянок площею 12,89 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0003), площею 11,00 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0001) та площею 1,62 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0002); -визнати недійсним договір суборенди землі від 01 травня 2017 року, укладений між ФГ "Гера" та [PERSON] , стосовно земельних ділянок площею 12,89 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0003) та площею 11,00 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0001); -визнати припиненим з 08 квітня 2019 року договір оренди землі від 30 листопада 2017 року, укладений між [PERSON] та ФГ "Гера", стосовно земельних ділянок площею 12,89 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0003), площею 11,00 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0001) та площею 1,62 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0002); -стягнути з відповідача ФГ "Гера" витрати по сплаті судового збору в сумі 2305,20 грн. 21 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень (ухвала суду - л/с 31). 13 липня 2020 року у справі призначена судово-почеркознавча експертиза для перевірки достовірності підпису [PERSON] на додаткових угодах від 03 червня 2015 року про продовження строку дії договору оренди, укладеного 30 листопада 2007 року між [PERSON] та ФГ "Гера". На час проведення експертизи зупинено провадження у справі (ухвала суду - л/с 131). 21 вересня 2020 року судовим експертом Херсонського НДЕКЦ МВС України проведена судово-почеркознавча експертиза (висновок експерта - л/с 156-178), якою встановлено: -на додатковій угоді про продовження строку дії договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ФГ "Гера" відносно земельної ділянки площею 11,0043 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:001), підпис в графі "Орендодавець. Громадянка [PERSON] " виконаний не [PERSON] , а іншою особою; -на додатковій угоді про продовження строку дії договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ФГ "Гера" відносно земельної ділянки площею 1,6233 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:002), підпис в графі "Орендодавець. Громадянка [PERSON] " виконаний не [PERSON] , а іншою особою; -на додатковій угоді про продовження строку дії договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ФГ "Гера" відносно земельної ділянки площею 12,8924 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:003), підпис в графі "Орендодавець. Громадянка [PERSON] " виконаний не [PERSON] , а іншою особою. 29 вересня 2020 року поновлено провадження в даній цивільній справі (ухвала суду - л/с 179). 09 листопада 2020 року представник позивача [PERSON] , діючи від імені та в інтересах позивача [PERSON] , подав заяву (л/с 188-192), якою змінив позовні вимоги, зважаючи на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в цивільній справі № 145/2047/16-ц. Змінені вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним в силу припису ч.1 ст.215 ЦК України. У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Отже, власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки. Договір оренди землі від 30 листопада 2007 року, укладений між [PERSON] та ФГ "Гера" на строк десять років відносно земельних ділянок площею 12,89 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0003), площею 11,00 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0001) та площею 1,62 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0002), був зареєстрований 08 квітня 2009 року в Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру". Відтак, строк цього договору закінчився 08 квітня 2019 року. На підставі викладеного представник позивача просить суд: -зобов`язати відповідача ФГ "Гера" повернути позивачу [PERSON] належні їй на праві власності наступні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 12,89 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0003, площею 11,00 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0001, площею 1,62 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0002; -визнати припиненим з 08 квітня 2019 року договір оренди землі, укладений 30 листопада 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ФГ "Гера", зареєстрований 08 квітня 2009 року в Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" за реєстраційним номером 040972200007, відносно земельних ділянок площею 12,89 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0003, площею 11,00 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0001, площею 1,62 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0002; -стягнути з відповідача ФГ "Гера" на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 2305,20 грн. При цьому, представник позивача просить суд виключити відповідача [PERSON] з числа відповідачів по справі, залишивши належним та єдиним відповідачем ФГ "Гера". 16 лютого 2021 року суд прийняв до розгляду заяву представника позивача [PERSON] про зміну позовних вимог та виключив з числа учасників даної цивільної справи відповідача [PERSON] (ухвала суду - л/с 218). 16 лютого 2021 року учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на змінену позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень (ухвала суду - л/с 219). 08 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (ухвала суду - л/с 227). 12 серпня 2021 року від представника відповідача Пасько Н.В. надійшов відзив на позовну заяву (л/с 249-251), яким вона заперечила проти позову. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що 30 листопада 2007 року між ФГ "Гера" та [PERSON] був укладений договір оренди землі, за умовами якого остання передала належні їй земельні ділянки площею 12,89 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0003), площею 11,00 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0001) та площею 1,62 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0002) в оренду ФГ "Гера" строком на десять років. Договір оренди був зареєстрований 08 квітня 2009 року в Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру". Строк дії договору закінчився 08 квітня 2019 року. Частиною шостою ст.33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк та на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди та відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору). При цьому повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди полягає в тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечує у поновленні договору. Поновлення договору оренди відбувається автоматично на тих же умовах, за фактом настання обставин, наведених в ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", а тому формальне не надсилання орендарем проекту додаткової угоди не може бути підставою для відмови в поновленні договору оренди із зазначених підстав. Орендодавець має право заперечити проти поновлення договору оренди, про що повинен заявити протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позову та закрити провадження у справі, зобов`язати позивача компенсувати витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечила проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 12,89 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0003), площею 11,00 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0001) та площею 1,62 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0002), розташованих на території Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області (на даний час - Каїрського старостинського округу Горностаївської територіальної громади Каховського району Херсонської області). Право власності позивача [PERSON] на вказані земельні ділянки підтверджується: -на земельну ділянку площею 12,89 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0003) - державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХС № 046077, виданим 31 серпня 2004 року Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (л/с 11), -на земельну ділянку площею 12,62 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0001 та кадастровий номер 6522682500:05:002:0002) - державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 093213, виданим 28 листопада 2006 року Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (л/с 12). Позивач [PERSON] передала належні їй земельні ділянки в оренду ФГ "Гера" строком на десять років, про що 30 листопада 2007 року між сторонами був укладений договір оренди землі (л/с 17-18), зареєстрований 08 квітня 2009 року в Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру". Згідно ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ч.2 ст.792 ЦК України та ч.8 ст.93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Спеціальним Законом, який регулює орендні відносини, є Закон України "Про оренду землі". Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення та реєстрації договору оренди від 30 листопада 2007 року) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення та реєстрації договору оренди від 30 листопада 2007 року) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Таким чином, договір оренди землі від 30 листопада 2007 року був укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем ФГ "Гера" відповідно до вимог чинного законодавства та набрав чинності у встановленому законом порядку. Десятирічний строк дії договору оренди землі закінчився 08 квітня 2019 року. 22 березня 2019 року та 06 травня 2019 року (до закінчення строку дії договору) позивач [PERSON] письмово повідомляла відповідача ФГ "Гера" про небажання продовжувати договір оренди (л/с 13- 16). Проте, відповідач ФГ "Гера" не відповів на письмові повідомлення позивача [PERSON] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 175135820 від 25 липня 2019 року (л/с 19-20) вбачається, що 03 червня 2015 року здійснено державну реєстрацію права оренди ФГ "Гера" на земельну ділянку площею 12,89 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0003), яка належить на праві власності [PERSON] , строком на 49 років. Державна реєстрація права оренди здійснена на підставі договору оренди землі від 30 листопада 2007 року, укладеного між [PERSON] та ФГ "Гера", та додаткової угоди від 03 червня 2015 року, укладеної між [PERSON] та ФГ "Гера". В ході розгляду даної цивільної справи від Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області витребувано додаткову угоду від 03 червня 2015 року до договору оренди землі, укладеного 30 листопада 2007 року між [PERSON] та ФГ "Гера" (л/с 98), відповідно до умов якої строк договору оренди продовжено на 49 років. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 175134887 від 25 липня 2019 року (л/с 21) вбачається, що 03 червня 2015 року здійснено державну реєстрацію права оренди ФГ "Гера" на земельну ділянку площею 1,62 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0002), яка належить на праві власності [PERSON] , строком на 49 років. Державна реєстрація права оренди здійснена на підставі договору оренди землі від 30 листопада 2007 року, укладеного між [PERSON] та ФГ "Гера", та додаткової угоди від 03 червня 2015 року, укладеної між [PERSON] та ФГ "Гера". В ході розгляду даної цивільної справи від Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області витребувано додаткову угоду від 03 червня 2015 року до договору оренди землі, укладеного 30 листопада 2007 року між [PERSON] та ФГ "Гера" (л/с 96), відповідно до умов якої строк договору оренди продовжено на 49 років. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 175424132 від 29 липня 2019 року (л/с 22-23) вбачається, що 03 червня 2015 року здійснено державну реєстрацію права оренди ФГ "Гера" на земельну ділянку площею 11,00 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:0001), яка належить на праві власності [PERSON] , строком на 49 років. Державна реєстрація права оренди здійснена на підставі договору оренди землі від 30 листопада 2007 року, укладеного між [PERSON] та ФГ "Гера", та додаткової угоди від 03 червня 2015 року, укладеної між [PERSON] та ФГ "Гера". В ході розгляду даної цивільної справи від Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області витребувано додаткову угоду від 03 червня 2015 року до договору оренди землі, укладеного 30 листопада 2007 року між [PERSON] та ФГ "Гера" (л/с 97), відповідно до умов якої строк договору оренди продовжено на 49 років. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] стверджував, що позивач [PERSON] не підписувала додаткових угод від 03 червня 2015 року до договору оренди землі, укладеного 30 листопада 2007 року між [PERSON] та ФГ "Гера", на підставі яких здійснено державну реєстрацію права оренди ФГ "Гера" на строк 49 років. Пояснення представника позивача [PERSON] підтверджуються висновком судової почеркознавчої експертизи, проведеної 21 вересня 2020 року судовим експертом Херсонського НДЕКЦ МВС України (л/с 156-178). Так, висновком експерта встановлено, що на додаткових угодах про продовження строку дії договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ФГ "Гера" відносно земельних ділянок площею 11,0043 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:001), площею 1,6233 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:002) та площею 12,8924 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:003), підписи в графах "Орендодавець. Громадянка [PERSON] " виконані не [PERSON] , а іншою особою. При цьому, відповідач ФГ "Гера" не надав жодних доказів на спростування пояснень представника позивача [PERSON] та висновку судової почеркознавчої експертизи. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] не підписувала додаткових угод від 03 червня 2015 року (л/с 96-98) до договору оренди землі, укладеного 30 листопада 2007 року між [PERSON] та ФГ "Гера" відносно земельних ділянок площею 11,0043 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:001), площею 1,6233 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:002) та площею 12,8924 га (кадастровий номер 6522682500:05:002:003), на підставі яких здійснено державну реєстрацію права оренди ФГ "Гера" на строк 49 років. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.4 ст.202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад,\~від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229 - 233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1, ч.2 ст.15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній станом на 03 червня 2015 року, зазначену в спірних додаткових угодах) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди можуть зазначатися інші умови. Згідно ч.1, ч.5 ст.6 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній станом на 03 червня 2015 року, зазначену в спірних додаткових угодах) орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній станом на 03 червня 2015 року, зазначену в спірних додаткових угодах) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Згідно ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. У разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10)\~визнання незаконними\~рішення,\~дій чи\~бездіяльності органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх посадових\~і службових\~осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом з тим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Оскільки позивач [PERSON] не підписувала додаткових угод до договору оренди землі, укладеного 30 листопада 2007 року між [PERSON] та ФГ "Гера", тому суд приходить до висновку, що позивач не погоджувала істотних умов цих додаткових угод, відповідно, не погоджувала продовження строку договору оренди на 49 років. Згідно ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином та не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.\~Разом з тим, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним\~шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Позивач [PERSON] просить суд повернути належні їй земельні ділянки, посилаючись на те, що ці ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача ФГ "Гера" без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника її права володіння на ці ділянки. Тож, ефективним способом захисту порушеного права позивача, як власника земельних ділянок, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема, шляхом повернення таких ділянок. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в цивільній справі № 145/2047/16-ц висловлена правова позиція щодо вирішення справ даної категорії. Так, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним.\~У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Крім того, існує очевидна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування пункту 6 статті 3 ЦК України\~та доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) у спорах про недійсність договору для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень. У праві України зазначена доктрина проявляється, зокрема, у кваліфікації певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу) як волевиявлення, яке свідчить про вчинення правочину, зокрема про його схвалення. Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України\~правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. Між тим, статтею 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній станом на 03 червня 2015 року, зазначену в спірних додаткових угодах) договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначена норма виключає можливість укладення спірного договору шляхом вчинення конклюдентних дій, бо такий договір не може бути зареєстрований. Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача [PERSON] про автоматичне поновлення договору оренди землі, укладеного 30 листопада 2007 року між [PERSON] та ФГ "Гера", шляхом мовчазної згоди сторін, відповідно до положень ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі". Так, згідно ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній станом на 08 квітня 2019 року, на момент закінчення строку договору оренди) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Згідно ч.8 ст.33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній станом на 08 квітня 2019 року, на момент закінчення строку договору оренди) додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Отже, поновлення договору оренди землі можливе лише шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає можливим зобов`язати відповідача ФГ "Гера" повернути позивачу [PERSON] належні їй на праві власності наступні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 12,89 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0003, площею 11,00 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0001, площею 1,62 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0002. Суд вважає можливим визнати припиненим з 08 квітня 2019 року договір оренди землі, укладений 30 листопада 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ФГ "Гера", зареєстрований 08 квітня 2009 року в Горностаївському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" за реєстраційним номером 040972200007, відносно земельних ділянок площею 12,89 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0003, площею 11,00 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0001, площею 1,62 га з кадастровим номером 6522682500:05:002:0002. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача ФГ "Гера" на користь позивача [PERSON] понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2305,20 грн.

Outcome: approved