Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач в січні місяці 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь МТСБ України 43597,91 грн, стверджуючи, що зазначена грошова сума є страховим відшкодуванням, сплаченим застрахованій особі за договором майнового страхування, що право позивача вимагати відшкодування сплачених грошових коштів передбачено ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує і не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач до суду не з'явився, судом сповіщався неодноразово за місцем реєстрації відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: 02.07.2015 року на вул.Балківська в м.Одесі сталося ДТП - автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] зіткнувся з автомобілем марки «Пежо» д.н.з.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Київського райсуду м.Одеси від 10.11.2015 року [PERSON] визнано винним в порушенні Правил Дорожнього Руху, що призвело до зіткнення автомобілів, і відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності з підстав, визначених ст.124 КУпАП. Автомобіль марки «Пежо» внаслідок ДТП отримав механічні ушкодження . Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля визначено у висновку №202\\15 експертного авто товарознавчого дослідження від 10.08.2015 року в сумі 43597,91 грн, що відповідає вартості відновлюючого ремонту автомобіля. На виконання умов договору добровільного страхування транспортного засобу МСТБУ виплатило власнику пошкодженого автомобіля «Пежо» страхове відшкодування у розмірі 43597,91 грн . Позивач вимагає стягнути з відповідача вищевказані грошові кошти разом з судовими витратами у вигляді судового збору в сумі 1600 грн. Позивачева сторона, обґрунтовуючи свої вимоги, посилалась на такі докази: постанову Київського райсуду м.Одеси від 10.11.2015 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, довідку про ДТП, повідомлення потерпілого до МТСБУ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім'я застрахованої особи та про пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, посвідчення водія, повідомлення потерпілою особою страховика про подію, заяву про страхове відшкодування, висновок експертного авто товарознавчого дослідження пошкодженого автомобіля, наказ МСТБУ про виплату страхового відшкодування, платіжне доручення по оплату експертного дослідження, платіжне доручення про виплату страхового відшкодування потерпілій особі. При викладених обставинах позов МТСБУ підлягає задоволенню з таких правових підстав: Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхування є окремим видом зобов'язань. За договором страхування, одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). Відносини які виникають на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу відрізняються від відносин, які виникають на підставі договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі першого договору при страховому випадку будуть мати місце відносини суброгоції, які регулюються ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", а у другому - регресні відносини, які регулюються ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1191 ЦК України. Дані обставини впливають на визначення початку перебігу строку позовної давності і розміру стягнення грошових сум. Дана позиція зазначена у правових висновках Верховного суду України у справі №6-112цс13 від 25.12.2013 р. У даному випадку правовідносини виникли на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, на який позивач посилається в своїй заяві. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: - до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); - до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; - до особи, яка заподіяла шкоду навмисно; За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187,1190 ЦКУ, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Згідно ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Наказом № 5264 від 19.10.2015 року випадок було визнано страховим та відповідно до ст.. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була визнана необхідність сплатити [PERSON] підтверджену шкоду по майну у розмірі 43597,91 грн, про що свідчить Довідка № 1 від 01.10.2015 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-IV. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки ( п.26 вищезазначеної постанови). Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки 43597,91 грн є обгрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України судовий збір в сумі 1600 грн підлягає стягненню з відповідача на користь МСТБУ.

Outcome: approved