Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 25.10.2005 року між АППБ "Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/035-43/30629 відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 25 900 доларів США строком до 24.10.2025 року під 12,5 % річних. Згідно умов кредитного договору [PERSON] зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки. Виконання зобов'язань по кредитному договору забезпечено договором поруки від 25.10.2005 року укладеного між позивачем та [PERSON] та договором поруки від 25.10.2005 року укладеного між позивачем та [PERSON]. Оскільки позичальник припинив виконувати свої грошові зобов'язання, позивач надіслав відповідачам листи-вимоги про дострокове погашення кредиту та усунення порушень за кредитним договором. Відповідачі вимоги про повернення заборгованості за кредитом не виконали. Станом на 26.06.2014 р. за відповідачем по укладеному з позивачем кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 25 174 долари США 33 центи, що еквівалентно 299 443 грн. 14 коп., з яких 21 696 доларів США 20 центів, що еквівалентно 258 071 грн. 57 коп. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 348 доларів США 48 центів, що еквівалентно 4 145 грн. 09 коп.), 1 293 долари США 77 центів, що еквівалентно 15 389 грн. 11 коп. - заборгованість за відсотками, 2 184 долари США 36 центів, що еквівалентно 25 982 грн. 49 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Просить стягнути з відповідачів солідарно дану заборгованість а також стягнути судові витрати. Представник позивача Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - Цюнько Т.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав. Крім того зазначила, що пояснення відповідача [PERSON] про те, що вона не підписувала договір поруки не відповідають дійсності, оскільки на договорі міститься підпис поручителя. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не виконує умови договору у зв'язку з важким матеріальним становищем. На даний час вони займаються продажем квартири після чого сплатять кошти банку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона не могла підписати договір поруки, оскільки на той час не працювала та доходів не мала. Після продажу квартири сплатять кошти банку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її син [PERSON] укладав даний договір і вона укладала договір поруки, однак син немає можливості сплачувати кошти у зв'язку з важким матеріальним становищем. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 25.10.2005 року між АППБ "Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено договір №014/035-43/30629 на відкриття та ведення поточного рахунку відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 25 900 доларів США строком до 24.10.2025 року під 12,5 % річних. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору [PERSON] зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми Виконання зобов'язань за договором забезпечено договором поруки від 25.10.2005 року укладеного між позивачем та [PERSON] та договором поруки від 25.10.2005 року укладеного між позивачем та [PERSON]. Пунктом 2.1. договорів поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. З метою досудового врегулювання спору 03.07.2014 року відповідачам була направлена вимога щодо дострокового виконання грошових зобов'язань, однак заборгованість відповідачами не сплачена. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності. Позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 26.06.2014 р. за позичальником рахується заборгованість на загальну суму 25 174 долари США 33 центи, що еквівалентно 299 443 грн. 14 коп., з яких 21 696 доларів США 20 центів, що еквівалентно 258 071 грн. 57 коп. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 348 доларів США 48 центів, що еквівалентно 4 145 грн. 09 коп.), 1 293 долари США 77 центів, що еквівалентно 15 389 грн. 11 коп. - заборгованість за відсотками, 2 184 долари США 36 центів, що еквівалентно 25 982 грн. 49 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст. 525, 526, 530, 536, 543 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.ст. 610, 611, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем, станом на 26.06.2014 р. за позичальником рахується заборгованість на загальну суму 25 174 долари США 33 центи, що еквівалентно 299 443 грн. 14 коп., з яких 21 696 доларів США 20 центів, що еквівалентно 258 071 грн. 57 коп. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 348 доларів США 48 центів, що еквівалентно 4 145 грн. 09 коп.), 1 293 долари США 77 центів, що еквівалентно 15 389 грн. 11 коп. - заборгованість за відсотками, 2 184 долари США 36 центів, що еквівалентно 25 982 грн. 49 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Правильність зазначеного розрахунку заборгованості відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про те, що вона не могла підписати договір поруки, оскільки на той час не працювала та доходів не мала, так як жодних доказів цього до суду не надано, договір на даний час є чинним та відповідачем не оспорювався. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved