Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

КС "ОЩАД КАСА" звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.03.2014 року між КС "ОЩАД КАСА" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ОК-4/0013/14/6/1, відповідно до якого він отримав кредит в розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60.00 % річних, що підтверджується видатковим касовим ордером № 23/4 від 11.03.2014 року. Відповідно до п.п. 9 п. 2.2.2 Договору, [PERSON] зобовязався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця. На виконання умов п. 2.2.2 Договору [PERSON] було здійснено шістнадцять платежів, 25.04.2014р на суму 1200,00грн (кредит - 460,27грн та проценти - 739,73грн), 26.05.2014р на суму 870,00грн (кредит - 380,14грн та проценти - 486,13грн, пеня - 3,73грн), 23.06.2014р на суму 884.00грн (кредит - 462,41грн, проценти - 421,59грн), 24.07.2014 на суму 849,00грн (кредит - -405,80грн та проценти - 443,20грн), 26.08.2014р на суму 842,00грн (кредит - 388,47грн., відсотки - 449,78грн, пеня - 3,75грн), 25.09.2014р на суму 821,00грн (кредит - 431,27грн. відсотки - 389,73грн), 25 10.2014р на суму 783,00грн (кредит - 414,54грн та проценти 368,46грн), 25.11.2014р на суму 778.00грн (кредит - 418,38грн та проценти - 359,62грн), 23.12.2014р на суму 400,00грн (кредит - -0.00грн), 19.02.2015 на суму 700,00грн (кредит - 405,42грн та проценти - 294,58грн), 25.03.2015р ясуму 600,00грн (кредит - 600,00грн), 21.04.2015р на суму 235,00грн (кредит - 235,00грн ), 25 08.2015р на суму 100,00грн (кредит - 100,00грн), 26.10.2015р на суму 450,00грн (пеня - 460,00грн), 24.11.2015 на суму 500,00грн (кредит - 500,00грн), 25.12.2015р на суму 100,00грн (пеня 100,00грн), про що вказано в Розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій. [PERSON] порушив умови п.п.2 п. 2.2.2 Договору в частині своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих процентів. 11.03.2014 року між КС «ОЩАД КАСА» та [PERSON], [PERSON] було укладено договора поруки за № ОК-4/0013/14/6/1, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобовязувався солідарно з [PERSON] відповідати перед КС «Ощад Каса» за виконання зобовязань Відповідачем за Договором. Відповідно до п.2.1 Договору поруки Поручитель відповідає перед Позивачем в тому ж обсязі, що і Відповідач за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Згідно з розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій станом на 30.03.2016 року, вбачається що заборгованість [PERSON] перед КС «ОЩАД КАСА» складає 15487,71 грн. Крім того Позивач звертався за кваліфікованою правовою допомогою до ФОП [PERSON], для того щоб останній на платній основі підготував матеріали даної позовної заяви з метою подальшого звернення з нею Позивача до суду, що підтверджується договором № б/н від 18.05.2015 року про надання послуг (виконаних робіт), укладеним між Позивачем та ФОП [PERSON]., актом прийому-передачі виконаних робіт № 2/16 від 16.02.2016 року до того ж договору, а також видатковим касовим ордером № 413 від 30.09.2015 року, відповідно до якого ФОП [PERSON] за виконання умов того ж договору отримала від Позивача оплату в розмірі 2 100,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У звязку з тим, що позичальник до цього часу не виконує умови кредитного договору і виконання його в подальшому сумнівне, виникла необхідність у примусовому стягненні коштів, тому позивач вимушений був звернутися з позовною заявою до суду. Представник позивача в судовому засіданні надав заяву про збільшення позовних вимог, та просив стягнути солідарно з відповідачів суму боргу в розмірі 15487,71 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2100,00 грн.. також просив суд стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 1378,00 грн.. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] збільшені позовні вимоги визнали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Суд, вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до договору кредиту № ОК-4/0013/14/6/1 від 11.03.2014 року, укладеного між Кредитною спілкою "ОЩАД КАСА" та [PERSON] вбачається, що кредитна спілка надала позичальнику кредит в сумі 10000,00 гривень, зі сплатою 60 % річних. Відповідно до видаткового касового ордеру за № 23/4 від 11.03.2014 року, [PERSON] отримав від КС «ОЩАД КАСА» кошти в розмірі 10000,00 грн.. Відповідно до договору поруки № ОК-4/0013/14/6/1 від 11.03.2014 року, вбачається, що Кредитна спілка "ОЩАД КАСА" уклала з [PERSON] та [PERSON] даний договір, згідно якого останні зобов'язувалися відповідати солідарно перед кредитором за належне виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № ОК-4/0013/14/6/1 від 11.03.2014 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по договору кредиту ОК-4/0013/14/6/1, від 11.03.2014 року станом на 30.03.2016 року заборгованість [PERSON] перед кредитною спілкою складає 15487,71 грн., де 7239,11 грн. нарахована за період з 25.01.2015 року по 30.03.2016 року сума пені; 3850,30 грн. несплачена станом на 30.03.2016 року сума процентів; 4398,30 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту. Відповідно до листів від 02.09.2015р., КС «ОЩАД КАСА» повідомляла відповідачів про погашення простроченої заборгованості згідно кредитного договору № ОК-4/0013/14/6/1 від 11.03.2014 року Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторін. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тому належить стягнути з відповідачів суму заборгованості по поверненню кредиту солідарно. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Договір поруки не поширюється на стягнення судових витрат, так як договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1378,00 грн.. Суд відмовляє в стягненні з відповідачів витрат на правову допомогу з наступних підстав. Дійсно право на правову допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст.12 ЦПК України. За приписами ст.ст.79,84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст.84 ЦПК України, \~витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З викладеного слідує, що витрати на правову допомогу у Цивільному процесі відшкодовуються не тільки у випадку надання такої допомоги адвокатом, а і у випадку якщо правову допомогу надавала особа яка є фахівцем у галузі права. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Крім того,\~ч.2. ст. 84 ЦПК України\~визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до\~ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на\~ користь\~ якої\~ ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень,\~ не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Законі за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у Цивільному процесі дав\~ ВССУ у своїй постанові №10 від 17.10.14 р. Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ\~№10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не подано суду доказів щодо належних витрат саме на правову допомогу, не подано відомостей про ФОП [PERSON] що вона є фахівцем у галузі права, не подано розрахунку часу та фактичних витрат відповідно до витраченого часу.

Outcome: partial