Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії Херсонське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитом до [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.09.2018 року між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] була підписана заява до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки) на встановлення (збільшення) відновлювальної лінії (кредиту). Відповідно до Заяви відповідачу було надано кредит у розмірі 25000,00 грн. з відсотковою ставкою 38,00% річних строком на 60 місяців. АТ "Ощадбанк" свої зобов`язання за заявою виконав, надав відповідачу кредит у розмірі згідно з заявою, в свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов заяви, тобто не виконав договірні зобов`язання. Відповідач станом на 16.10.2020 року має заборгованість на суму 31166,88 грн., яка складається з наступного: прострочений основний борг по кредиту 24140,27 грн.; проценти за користування кредитом 4230,39 грн.; заборгованість за розрахунково-касове обслуговування - 644,60 грн.; загальна сума нарахованої пені 475,91 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 760,27 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків 161,71 грн.; інфляційні витрати за несвоєчасне погашення основного боргу 574,63 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків 179,10 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача адвокат Поплавська О.В., позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав вказаних в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, надала відзив на позов в якому просила відмовити в позовних вимогах банку, так як на другій сторінці заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 20.09.2018 року не має її підпису. У зв`язку з чим вважає, що банком не конкретизовані запропоновані їй умови та правила банківських послуг та відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, є підставою відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази суд приходить до наступних висновків. Відповідач дійсно отримала кредит у розмірі у розмірі 25000,00 грн. на підставі заяви від 20.09.2018 року з відсотковою ставкою 38,00% річних строком на 60 місяців. Факт одержання кредитних коштів та користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку. АТ "Ощадбанк" свої зобов`язання за заявою виконав, надав відповідачу кредит у розмірі згідно з заявою, в свою чергу відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов заяви, тобто не виконала договірні зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості за основним боргом, процентам, комісією, пенею, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідач станом на 16.10.2020 року має заборгованість у розмірі 31166,88 грн., яка складається з наступного: прострочений основний борг по кредиту 24140,27 грн., проценти за користування кредитом 4230,39 грн., заборгованість за розрахунково-касове обслуговування - 644,60 грн.; загальна сума нарахованої пені 475,91 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 760,27 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків 161,71 грн.; інфляційні витрати за несвоєчасне погашення основного боргу 574,63 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків 179,10 грн. Вищезазначені обставини підтверджуються дослідженими у справі письмовим доказами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за кредитними договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2129цс16. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує в повній мірі. Доказів належного виконання зобов`язань відповідачем суду не надано. Твердження відповідача про те, що нею не підписаний зворотній аркуш заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії кредиту та її не обізнаність у зв`язку з цим з умовами та розмірами процентних ставок по кредиту, штрафів та пені, суд не приймає як доведене, так як підписи позивача містяться на паспорті споживчого кредиту (Кредитної лінії БПК) інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит у якій чітко прописані умови кредитування та проценти за користування кредитом та у разі невиконання договірних зобов`язань розмір штрафів та пені. Розмір суми яку необхідно було сплачувати відповідачем за кредитним договором чітко вказаний у таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, де прописані сума платежу за розрахунковий період, погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом, яку відповідач підписала власноручно. Також суд визнає доводи відповідача щодо неправомірності нарахування суми заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, такими, що не відповідають дійсності, так як відповідач не заперечує користування кредитними коштами банку, а тому банк правомірно нарахував суму за надання послуг банком за проведені відповідачем касові оперції. Тому суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви та стягнення з відповідача наступної заборгованості у загальній сумі 31166,88 грн, з них: прострочений основний борг по кредиту 24140,27 грн.; проценти за користування кредитом 4230,39 грн.; заборгованість за розрахунково-касове обслуговування - 644,60 грн.; загальна сума нарахованої пені 475,91 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 760,27 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків 161,71 грн.; інфляційні витрати за несвоєчасне погашення основного боргу 574,63 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків 179,10 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved