Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором, в сумі 261782 грн. 23 коп., мотивуючи позовні вимоги тим, що 07.03.2008 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір відновлюваної кредитної лінії №08-2 за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 647091 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,5 процентів річних, комісійних винагород, в порядку, на умовах та в строки визначені договором, з кінцевим терміном повернення кредиту, не пізніше 07.03.2018 року. Всупереч умовам договору [PERSON] взяті на себе зобовязання належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 29.05.2017 року складає 261782 грн. 23 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася про причини неявки суд не повідомила, про місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2008 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір відновлюваної кредитної лінії №08-2 за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 647091 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмір 16,5 процентів річних, комісійних винагород, в порядку, на умовах та в строки визначені договором, з кінцевим терміном повернення, не пізніше 07.03.2018 року. В якості забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ФГ "РОКСОЛАНА О" був укладений договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Кодимського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №460, предметом застави за яким виступає трактор колісний, реєстраційний №03675ВН, марки МТЗ-82.1.26. 2008 року випуску, заводський номер 010473, двигун №401802, що належить ФГ "РОКСОЛАНА О" на підставі свідоцтва про реєстрацію машини Серії АБ №416755 виданого Кодимською інспекцією держтехнагляду від 11.09.2008 року. З матеріалів справи також встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобовязання належним чином не виконала, оскільки не дотримувалася встановлених кредитним договором термінів повернення наданого кредиту та термінів сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим 15.08.2016 року позивачем на імя [PERSON] було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту у 30 денний строк. Вимога була отримана відповідачем 20.08.2016 року, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, однак відповідачем виконана не була. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №08-2 від 07.03.2008 року, заборгованість [PERSON] за вказаним договором, станом на 29.05.2017 року складає 261782 грн. 23 коп. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явилася та не надала суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved