Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення боргу в розмірі 976 089, 66 гривень, посилаючись на те, що 14.11.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", який в подальшому змінив назву на ПАТ "УкрСиббанк" та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON], був укладений договір про надання споживчого кредиту №11251500000, згідно якого [PERSON] отримав кредит у сумі 70 000, 00 доларів США, який зобов'язувався повернути до 14.11.2029 року або достроково зі сплатою 12, 90 % за користування кредитом. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11251500000 від 14.11.2007 року між банком та [PERSON] 14.11.2007 року укладено договір поруки №157619. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] як поручитель, поручилась за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі кредитного договору. Оскільки, [PERSON] постійно порушував умови укладеного договору про надання споживчого кредиту щодо зобов'язання своєчасно сплачувати на користь Банку відсотки за користування кредитом протягом всього строку фактичного користування кредитом, банк звернувся до суду, в результаті чого Червонозаводським районним судом міста Харкова 26 листопада 2009 року винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» були задоволені в повному обсязі, а саме, стягнуто з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11251500000 від 14.11.2007 року, в розмірі - 607 428,03 гривень. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі вказаного договору до позивача ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору поруки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 05.05.2014 року заборгованість за кредитним договором [PERSON], перед ПАТ «Дельта Банк» склала - 1576880,26 гривень, за період з 19.12.2011 року по 04.05.2014 року, тобто після моменту переуступки боргу ПАТ «УкрСиббанк» - ПАТ «Дельта Банку», а тому, з метою недопущення подвійного стягнення боргу, позивач звертається до суду з позовом про стягнення різниці суми боргу, що становить 976 089, 66 гривень і встановлена шляхом віднімання з суми заборгованості - 1576880,26 гривень суми, що була стягнута за рішенням суду від 26.11.2009 року - 607428,03 гривень. В судове засідання представник Позивача не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки до суду відповідача просив суд ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи. Судом неодноразово виносились ухвали, відповідно до яких явка представника позивача була визнана судом обов'язковою за для надання пояснень суду щодо розрахунку суми заборгованості, яку позивач просить суд стягнути з відповідачів, дані ухвали направлялися на адресу позивача разом з судовими повістками, але позивач скориставшись своїм правом гарантованим статтею 158 ЦПК України. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином про що свідчать зворотні повідомлення пошти про направлення на адресу, зазначену у позові судових повісток та оголошення в газеті «Слобідський край» від 18.11.2014 року № 138 про виклик відповідачів в судове засідання, причини своєї неявки суду не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.11.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", який в подальшому змінив назву на ПАТ "УкрСиббанк" та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON], був укладений договір про надання споживчого кредиту №11251500000, згідно якого [PERSON] отримав кредит у сумі 70 000, 00 доларів США, який зобов'язувався повернути до 14.11.2029 року або достроково зі сплатою 12, 90 % за користування кредитом. За кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. АКІБ "УкрСиббанк" свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 70 000, 00 доларів США. В забезпечення зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11251500000 від 14.11.2007 року між банком та [PERSON] 14.11.2007 року укладено договір поруки №157619. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] як поручитель, поручилась за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі кредитного договору. У порушення умов договору відповідач [PERSON]В зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду, в результаті чого Червонозаводським районним судом міста Харкова 26 листопада 2009 року винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» були задоволені в повному обсязі, з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 11251500000 від 14.11.2007 року, в розмірі 607 428,03 гривень, які включали у себе тіло кредиту, прострочені відсотки та пеню за період з 14.11.2007 року по 09.06.2009 року (а.с.39). 08.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №11251500000 та за договором поруки №157619, ПАТ "Дельта банк", що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому передачі документації, на підставі вказаного договору до позивача ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору поруки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні зобов'язання, які на даний час не припинені, підстав припинення зобов'язання визначених статтею 598 ЦК України, судом не встановлено. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього відвідповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем (а.с. 36), останній зроблено за період з 19.12.2011 року по 04.05.2014 року и складає 1576880,26 гривень, що включає заборгованість за кредитом (тіло кредиту), відсотки, пеня та інше. Відповідно до позовної заяви сума, яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачів становить суму отриману шляхом арифметичного віднімання від загальної суми порахованої заборгованості за період з 19.12.2011 року по 05.05.2014 року - 1576880,26 гривень, суми, що була стягнута за рішенням суду від 26.11.2009 року (607 428,03 гривень), що є подвійним стягненням та не відповідає вимогам Цивільного Кодексу України та положенням п.17 вказаної вище Постанови. Крім цього, 1576880,26 гривень - 607 428,03 гривень = 969452,23 гривень, а не 976089,66 гривень, які просить стягнути позивач. На підставі викладеного, оскільки позивачем не надано суду належного розрахунку заборгованості, що склалася у відповідачів перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed