Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до Судченської сільської ради Любешівського району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якій зазначає, що [INFO] померла її тітка [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, на яке позивач претендує та хоче успадкувати. Вказує, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до органів нотаріату у зв"язку з тим, що їй не було відомо, що тітка написала заповіт в її користь. Крім цього, вказує, що інших спадкоємців немає, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. В даний момент позивач бажає звернутися до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини. Однак, наданим їй законом правом отримати свідоцтво на право на спадщину скористатись не може, в зв"язку з тим, що пропустила встановлений законом шестимісячний строк. Тому просить визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Судченської сільської ради Любешівського району в судове засідання не з'явився, але сільським головою [PERSON] подано до суду заяву, з якої слідує, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визнають та не заперечують проти його задоволення, просять справу розглядати без представника сільської ради. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позовні вимоги позивача відповідачем не оспорюються. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2009 року [PERSON] померла [INFO]. Як вбачається з довідки №584 від 11.04.2016 року, виданої Судченською сільською радою Любешівського району, згідно запису погосподарської книги №1 за 2006-2010 роки значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий Любешівською райдержадміністрацією 06.12.1996 року, грошові заощадження з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються в Любешівському відділенні „Ощадбанк" за померлою [PERSON]. Заповіт на вище перераховане майно посвідчувався в Судченській сільській раді 12.04.2000 року за №20 на ім"я племінниці спадкодавця [PERSON]. Інших спадкоємців за законом, передбачених ст..ст. 1261-1266 ЦК України немає. В судовому засіданні встановлено, що на випадок своєї смерті за життя [PERSON] 12 квітня 2000 року було зроблено заповітне розпорядження, яке посвідчене Судченською сільською радою Любешівського району та зареєстроване за №20, згідно якого житловий будинок з надвірними спорудами і все своє майно заповіла [PERSON]. Крім цього, судом встановлено, що інших спадкоємців, які мали б право на спадщину після смерті [PERSON] не має. Таким чином, позивач [PERSON] на даний час є спадкоємицею за заповітом, однак у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та пропустила строк прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В суді встановлено, що позивач не звернулася у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини і таким чином пропустила встановлений законом шестимісячний строк. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу звернутися з заявою про прийняття спадщини є поважними, оскільки позивачу не було відомо про існування заповіту на її користь. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", суд відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК стягує такі витрати з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved