Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

19 лютого 2014 р. до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом звернулося публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з останнього суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 725, 33 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав повністю, справу просив розглянути без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення . Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 - 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, перевіривши доводи позовної заяви, встановивши, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, факти та відповідні правовідносини, вважає, що позов таким, що не підлягає задоволенню, враховуючи таке. Як встановлено в судовому засіданні, 24.09.2012 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір № 3014/258/000136 добровільного страхування наземного транспорту. Відповідно до преамбули, п. 1.1 договору його предметом є інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням застрахованим ТЗ - "Opel-Insignia", д.н.з. [NUMBER]. Згідно п. 1.12, 10.1.3 договору сторони обрали, що розрахунок страхового відшкодування буде визначатись на підставі калькуляції СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки ТЗ. 11.12.2012 року до чергової частини 1-го МВМ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області з письмовою заявою звернувся [PERSON] і повідомив, що 11.12.2012 року о 09 год. 00 хв. на автостоянці у м. Біла Церква по вулиці Гризодубова, 53, він виявив пошкодження на своєму автомобілі. Під час огляду було встановлено, що внаслідок падіння металевої конструкції автомобіль [PERSON]було пошкоджено . Постановою СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 19.12.2012 року провадження було закрито. На підставі акту огляду ТЗ від 11.12.2012 року, калькуляції дефектів, калькуляції № КА-0000271 від 26.12.2012 року, ремонтної калькуляції від 26.12.2012 року, аварійного сертифікату, страхового акту № 12637/К/П від 11.02.2013 року, позивач визнав дану подію страховим випадком і виплатив [PERSON] страхове відшкодування на підставі платіжного доручення № 28491 від 05.02.2013 року. Згідно ст. 5 ЦПК України, суд зобов'язаний здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від соціального походження, майнового стану та інших ознак. А відповідно до ст. 31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (стаття 27 Закону України «Про страхування»). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України). За змістом наведених правових норм після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги яке страхувальник (особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з тексту позовної заяви, в ній не зазначено, чому саме з даним позов позивач звернувся до [PERSON]. Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено в судовому засіданні, єдиним підтвердженням того, що власником автостоянки [PERSON] є постанова про закриття кримінального провадження, додана до позовної заяви позивачем. Крім того, з наданої позивачем до суду копії постанова про закриття кримінального провадження вбачається, що [PERSON] вказав, що він є власником даної автостоянки. Проте в ході проведення перевірки СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області на вказано та не підтверджено з посиланням на конкретні документи, що підтверджували б право користування, володіння, розпорядження, тобто право власності [PERSON] на вказану автостоянку. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача, а тому в задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу слід відмовити.

Outcome: dismissed