Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У липні 2016 року ТОВ „Служба термінового кредитування" звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову зазначено, що 26 листопада 2013 року між ТОВ „Служба термінового кредитування" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 131126-152926, згідно якого [PERSON] отримала від ТОВ „Служба термінового кредитування" кредит у сумі 300 грн. 00 коп. Відповідно до умов кредитного договору № 131126-152926 від 26 листопада 2013 року [PERSON] зобов'язувалася своєчасно, в повному обсязі сплачувати ТОВ „Служба термінового кредитування" платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом розмірі 84 грн. 00, у строк до 09 грудня 2013 року. 08 грудня 2013 року [PERSON] сплатила відсотки за користування кредитом у сумі 50 грн. 00 коп., 30 січня 2014 року нею було сплачено відсотки за користування кредиту у розмірі 291 грн. 00 коп. 26 лютого 2014 року [PERSON] сплачено відсотки за користування кредиту у розмірі 217 грн. 00 коп. та пролонговано договір строком до 12 березня 2014 року. 12 березня 2014 року відповідачем [PERSON] сплачено відсотки за користування кредиту у розмірі 84 грн. 00 коп. та пролонговано договір строком до 26 березня 2014 року. 25 березня 2014 року [PERSON] сплатила відсотки за користування кредиту у розмірі 122 грн. 00 коп. та пролонгувала договір строком до 08 квітня 2014 року, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 227 грн. 84 коп. Проте, [PERSON] не виконала свої зобов'язання, у зв'язку з чим, у неї станом на 06 липня 2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором разом із пенею та частковою сплатою процентів за договором у розмірі 84 грн. 00 коп. загальним розміром 3 147 грн. 04 коп. (178 грн. 00 коп. сума основного боргу та 2 969 грн. 04 коп. пеня за договором). Крім цього, в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, між ТОВ „Служба термінового кредитування" та [PERSON] було укладено договір поруки від 26 листопада 2013 року. Відповідно до п. 1.3 договору поруки [PERSON] забезпечує виконання зобов'язання [PERSON] частково. Передбачена цим договором відповідальність [PERSON] перед кредитором обмежується загальною сумою 50 грн. 00 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] разом з процентами та пенею станом на 06 липня 2016 року, за винятком суми відповідальності відповідача [PERSON] у сумі 50 грн. 00 коп., становить 3 097 грн. 04 коп. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ „Служба термінового кредитування" суму боргу у розмірі 50 грн. 00 коп., стягнути з [PERSON] на користь ТОВ „Служба термінового кредитування" заборгованість за кредитним договором № 131126-152926 від 26 листопада 2013 року у розмірі 3 097 грн. 04 коп., а також стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності, як і заперечень на позов до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідачів у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 26 листопада 2013 року між ТОВ „Служба термінового кредитування" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 131126-152926. Згідно розділу 1 кредитного договору, ТОВ „Служба термінового кредитування" надала, а [PERSON] отримала від ТОВ „Служба термінового кредитування" кредит у сумі 300 грн. 00 коп. та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки. Кредит надавався на споживчі цілі. Пунктом 3.3. кредитного договору, встановлено, що [PERSON] зобов'язується повернути ТОВ „Служба термінового кредитування" кредит, а також сплатити проценти нарахованих за користування кредитом у розмірі 84 грн. 00, у строк до 09 грудня 2013 року. Як передбачено п.6.1 та п. 6.2 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до позичальника застосовуються штрафні санкції. За порушення строків повернення кредиту позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2 відсотки від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору, договір набуває чинності з моменту надання кредитодавцем позичальнику кредиту і діє до повернення позичальником наданого йому кредиту і повного погашення ним процентів за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 131126-152926, між ТОВ „Служба термінового кредитування" та [PERSON] було укладено договір поруки від 26 листопада 2013 року. Відповідно до п. 1.3 договору поруки [PERSON] забезпечує виконання зобов'язання [PERSON] частково. Передбачена цим договором відповідальність [PERSON] перед кредитором обмежується загальною сумою 50 грн. 00 коп. З наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором № 131126-152926 від 26 листопада 2013 року вбачається, що [PERSON] частково були сплачені відсотки за користування кредитом Станом на 06 липня 2016 року заборгованість за кредитним договором разом із пенею та частковою сплатою процентів за договором складає загальним розміром 3 147 грн. 04 коп., з яких 178 грн. 00 коп. сума основного боргу та 2 969 грн. 04 коп. сума пені. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтями 553, 554 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Статтями ст. 610, 611, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При порушеннізобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачами порушені умови укладених кредитного договору та договору поруки, суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на викладене, на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі, пропорційному стягненої суми - 09 грн. 09 коп., а з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі, пропорційному стягненої суми - 1368 грн. 92 коп.

Outcome: approved