Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство « Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції « Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Орджонікідзевський районний відділ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області, орган опіки та піклування Орджонікідзевського району м.Запоріжжя, Орджонікідзевський ВДВС Запорізького МУЮ про виселення та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову, позивач зазначив, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON], для задоволення вимог банку на загальну суму 21295,62 гривень. На примусовому виконанні в Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0818/3231/2012 року виданого 13.11.2012 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 11.08.2006 року, укладеного між АПП Банк „ Аваль" та [PERSON], а саме квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на загальну суму 212195,62 гривень. Вищезазначена квартира, що належить [PERSON] перебуває в якості забезпечення виконання боржником зобов'язань за кредитним договором відповідно до договору іпотеки від 11.08.2006 року, що посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] за № 4569. Відповідно до довідки МКП „ Основаніє" від 17.10.2013 року стало відомо про те, що в іпотечній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Враховуючи, те, що вимогу про виселення та зняття з реєстрації відповідачі отримали, проте у добровільному порядку відповідачі квартиру не звільнили, позивач просив суд виселити відповідачів з квартири [ADDRESS], зняти їх з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою, стягнути судові витрати з відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідачі не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. В судове засідання представник третьої особи - Орджонікідзевського РВ у м. Запоріжжі управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області не з"явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у їх відсутність та ухвалити рішення на розсуд суду. В судове засідання представники третьої особи органу опіки та піклування Орджонікідзевського району м.Запоріжжя, Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ не з"явилися, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Як вбачається з матеріалів справи, на забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором № 014/17-02/4157-50 від 11.08.2006 року було укладено іпотечний договір від 11.08.2006 року. Згідно з п. 3.1 зазначеного договору, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 57,56 кв. м., яка належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON], для задоволення вимог банку на загальну суму 21295,62 гривень. На примусовому виконанні в Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0818/3231/2012 року виданого 13.11.2012 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 11.08.2006 року, укладеного між АПП Банк „ Аваль" та [PERSON], а саме квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на загальну суму 212195,62 гривень. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового Кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу України, статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення його мешканців. З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2013 року Запорізька обласна дирекція ПАТ „ Райффайзен Банк Аваль" направило на адресу відповідачів вимогу № 114-16-0-00-6/4015 про звільнення квартири, яка є предметом іпотеки та щодо якої прийнято рішення про звернення стягнення, протягом тридцятиденного строку з дня отримання цієї вимоги, проте відповідачі не звільнили в добровільному порядку квартиру, що стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про виселення. Як вбачається з відповіді МКП «Основаніє», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому малолітній [PERSON], народився в 2007 році, що свідчить про те, що на момент укладення договору іпотеки дитина не мала права користування спірною квартирою. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, суд вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя. Таким чином, судом встановлено, що на час укладання договору іпотеки у квартирі [ADDRESS] був зареєстрований лише відповідач [PERSON] , а інші відповідачі були зареєстровані вже після укладення договору іпотеки без отримання на це згоди Банку, як це передбачено умовами іпотечного договору, що дає суду підстави вважати реєстрацію відповідачів у зазначеній квартирі з метою перешкоджанню права банку на звернення стягнення на цю квартиру відповідно до умов договору. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачі мешкають у квартирі, на яку звернуто стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили, суд вважає позовні вимоги позивача про їх виселення з квартири обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про зняття з реєстраційного обліку місця проживання відповідачів суд виходить з наступного. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. З урахуванням викладеного, а також у зв"язку із задоволенням судом позовних вимог про виселення відповідачів з спірної квартири, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про зняття з реєстраційного обліку за зазначеною вище адресою відповідачів. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат.

Outcome: approved