Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи його тим, що 12 травня 2008 року між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 107/08РКО, а 04 квітня 2014 року - Договір про внесення змін та доповнень до нього про надання останньому кредиту на реконструкцію житлової нерухомості в розмірі 35000,00 доларів США на строк до 31 грудня 2021 року з виплатою відсотків за користування кредитом libor 3m збільшеної на маржу в розмірі 9,5 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних рівних платежів. З метою забезпечення виконання [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору 30 червня 2011 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язувалася перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 107/08РКО від 12 травня 2008 року. Крім того, з метою забезпечення виконання [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору № 107/08РКО від 12 травня 2008 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого остання передала позивачу в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки всупереч умовам вищевказаних договорів своїх зобов'язань відповідачі належним чином не виконали, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів у користь банку кредитну заборгованість в розмірі 19065,90 доларів США, звернути стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", а також стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися в судове засідання і від них не надійшло повідомлення про причини їх неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON], [PERSON] були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Представник позивача - публічного акціонерного товариства "Кредобанк" в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON] 12 травня 2008 року було укладено кредитний договір № 107/08РКО (а.с.10-11), згідно з п.п. 2.1, 2.2, 3.2, 4.1 якого позичальнику [PERSON] надавався кредит на реконструкцію житлової нерухомості в сумі 35000,00 доларів США на строк до 11 травня 2018 року з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі, що визначається як ставка libor 3m збільшеної на маржу 9,5 % за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення кожного місяця щомісячних рівних платежів в розмірі 291,67 доларів США. Однак 04 квітня 2014 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору №107/08РКО від 12 травня 2008 року (а.с.12), згідно з п.п. 1, 2, 3 якого позичальнику надавався кредит в сумі 35000,00 доларів США на строк до 31 грудня 2021 року з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,5 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення кожного місяця щомісячних рівних платежів з березня по серпень 2014 року в розмірі 50,00 доларів США, з вересня 2014 року і до кінця терміну кредиту - в розмірі 201,00 долар США. Крім того, 30 червня 2011 року на виконання умов кредитного договору №107/08РКО між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.17), згідно з п.1.1, 1.2 якого Поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором 107/08РКО та додатками до нього. Пунктом 2 договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору №107/08РКО від 04 квітня 2014 року передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 11,5 % на рік. Пунктом 5.18 кредитного договору № 107/08РКО від 12 травня 2008 року передбачено сплату позичальником пені в розмірі подвійної відсоткової ставки, вказаної в п.3.2 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. Меморіальним ордером № 464487 від 12 травня 2008 року (а.с.4) стверджується, що [PERSON] отримав у публічного акціонерного товариства "Кредобанк" кредит в сумі 35000,00 доларів США. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням наведеного, розглядаючи справу в межах позовних вимог, беручи до уваги, що солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК України не передбачена, суд вважає вимоги банку про стягнення в солідарному порядку заборгованості з відповідача [PERSON] як майнового поручителя боржника [PERSON] безпідставними. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №107/08РКО від 12 травня 2008 року позичальника [PERSON] станом на 23 жовтня 2014 року (а.с.5-5ґ), заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] перед публічним акціонерним товариством "Кредобанк" нарахована правильно і становить: 17932,35 доларів США заборгованості по кредиту, 1048,80 доларів США заборгованості по відсотках, 84,75 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а тому суд вважає, що вона в сумі 19065,90 доларів США (17932,35 + 1048,80 + 84,75 = 19065,90) підлягає стягненню з них в користь позивача солідарно, тому що для цього є законні підстави. Офіційний курс валют, встановлений Національним Банком України станом на 23 жовтня 2014 року, складає 1295,048 грн. за 100,00 доларів США, відтак сума заборгованості становить 246912,55 грн. (19065,90 х 12,95048 = 246912,55). Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором іпотеки, укладеним 12 травня 2008 року між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON] (а.с.13-15), та договором про внесення змін до цього договору від 04 квітня 2014 року (а.с.16), стверджується, що [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору № 107/08РКО від 12 травня 2008 та додаткових договорів до нього передала ПАТ "Кредобанк" в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та який належить [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданими 14 червня 2004 року Горохівською державною нотаріальною конторою. Пунктом 1.6 вищевказаного Договору від 12 травня 2008 року передбачено, що заставна вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 290304,90 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону на іпотекодержателя покладається обов'язок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору встановленої форми із зазначенням строку, протягом якого боржнику слід усунути порушення і який не повинен бути меншим ніж тридцять днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Надіслання такого повідомлення є обов'язковою передумовою для початку звернення стягнення на предмет іпотеки. Повідомленнями-вимогами від 12 жовтня 2014 року (а.с.6-8) стверджується, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були попереджені про те, що існує заборгованість за кредитним договором № 107/08РКО. Крім того, іпотекодавець [PERSON] була попереджена про те, що у разі непогашення заборгованості за кредитним договором ПАТ "Кредобанк" буде звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на вищевказаний предмет іпотеки. Відповідно до ст.ст. 33, 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Однак, відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Із проекту добудови до житлового будинку на [ADDRESS] (а.с.59-63) вбачається, що після добудови загальна площа вищевказаного житлового будинку становить 207,00 кв.м. Інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, наданою САДР відділу паспортної роботи УДМС України у Волинській області 25 лютого 2015 року, а також рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки стверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за вказаною у позовній заяві адресою, а саме: [ADDRESS] (а.с.55, 57). Таким чином суд вважає, що у відповідності до норм Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" з урахуванням того, що відповідач [PERSON] використовує передане в іпотеку нерухоме житлове майно, як місце постійного проживання, а також того, що площа цього житлового майна не перевищує 250 кв.м., позовна вимога в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 207,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом, до задоволення не підлягає. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх в рівних долях з відповідачів в користь позивача в розмірі 2469,51 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial