Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

23 квітня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до територіальної громади в особі: Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що у червні 2010 року після смерті його матері [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка[ADDRESS], яка була передана їйу приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інших спадкоємців не має. Батько помер у 1989 році, брат - [INFO]. У березні 2015 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Березівського районного нотаріального округу Одеської області, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом строк подачі заяви про прийняття спадщини. Поважність пропуску строку вказав на те, що він дуже довго хворіє. На сьогоднішній день позивач знаходиться на диспансерному обліку. Даний факт підтверджується медичними документами. Син також важко хворіє, а тому за ним потрібен постійний догляд. Проживав у м. Одесі, а тому не міг вчасно приїхати до м. Березівка для оформлення спадщини. У судовому засіданні 26.05.2015 року позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві. Відповідач Ряснопільська сільська рада Березівського району Одеської області була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить телефонограма за №146 від 21.05.2015 року. Разом з цим, 25.05.2015 року від відповідача надійшла заява про розгляд вищевказаної справи за відсутності представника сільської ради. Проти задоволення позовної заяви не заперечували. З позовними вимогами згодні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, врахувавши думку відповідача, викладену в його письмовій заяві, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року зі змінами та доповненнями (далі - ЦК України): «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)». Судом встановлено: [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №27 (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка [ADDRESS] на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, про що свідчить державний акт на право власності серії [NUMBER] (а.с.8) та акт про перенесення в натуру меж земельної ділянки (а.с.9) Відповідно до довідки Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області №180/02-23 від 27 березня 2015 року (а.с.7) [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована згідно домової книги Ряснопільської сільської ради за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом». Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України: «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.». Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], оскільки за життя був її сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що інші спадкоємці, а саме: [PERSON] (батько позивача) помер [INFO], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та [PERSON] (брат позивача) помер [ADDRESS], згідно свідоцтва Серії [NUMBER]. У судовому засіданні [PERSON] зазначив, що інших спадкоємців першої черги не має. Докази щодо інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини спадкодавця -відсутні. Свідки [PERSON] (двоюрідний брат позивача) та його дружина [PERSON] підтвердили, що позивач залишився єдиним спадкоємцем першої черги. Відповідно до статті1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті». Згідно з частини першої статті 1270 ЦК України: «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Як встановлено судом, позивач звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області про прийняття спадщини, однак 04.03.2015 року отримав відповідь про відмову, у зв'язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.10). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено: «За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено: «Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач пропустив строк прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворів та на теперішній час також хворіє, що підтверджується довідкою №66 від 20.05.2015 року, якою позивача взято на диспансерний облік. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що позивач дуже хворіє, на той час проживав у м. Одесі, регулярно проходив курс лікування. У зв'язку з важким станом здоров'я вимушений був покинути роботу. Крім того, у нього важко хворів син, якого він не міг полишити, а тому він не міг приїхати до м. Березівка дуже тривалий час для оформлення спадщини. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним». Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пропуск строку на прийняття спадщини є значним, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки на час відкриття спадщини проживав в іншому населеному пункті - м. Одеса: був дуже хворий та проходив регулярні курси лікування, не здійснив дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини; інші спадкоємці, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] відсутні, відповідач згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.213,215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, його вимоги підлягають задоволенню шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved