Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Копачинецької сільської ради, в якій просить встановити факт належності [PERSON], яка померла 12.10.2012 року, заповіту, вчиненого нею 20.02.2003 р. на користь [PERSON], [INFO], що посвідчений виконавчим комітетом Копачинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі за № 9, в якому спадкодавець значиться [PERSON], та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Січових Стрільців, 3а в с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області. В позові покликається на те, що 12 жовтня 2012 року померла її тітка, рідна сестра матері - [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на належний спадкодавцю житловий будинок по вул. С.Стрільців,3а в с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області, земельну ділянку та грошові вклади. [PERSON] була одинокою, не мала ні чоловіка, ні дітей, проживала самотньо, що доводиться довідкою Копачинецької сільської ради № 316 від 09.09.2016 року. 20 лютого 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачці. Заповіт посвідчений виконавчим комітетом Копачинецької сільської ради та зареєстрований у реєстрі за № 5. У тексті заповіту прізвище спадкодавця зазначено як «Бекита Марія Василівна», а в свідоцтві про смерть спадкодавець записана «Бекета Марія Василівна». Довідкою Копачинецької сільської ради № 627 від 23.10.2017 року стверджується, що згідно погосподарських книг сільської ради в с. Копачинці по вул. С.Стрільців,3а проживала [PERSON], в селі жила лише одна людина з таким прізвищем, однак в деяких документах вона записана як «Бекита». З витягу про державну реєстрацію актів цивільного стану про одруження матері позивачки, яка є рідною сестрою спадкодавця, вбачається, що її дошлюбне прізвище було «Бекита Ганна Василівна». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для позивачки юридичне значення, так як є необхідним для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від цього залежить реалізація позивачкою спадкових прав. Іншого порядку встановлення зазначеного факту законодавством не передбачено. Оскільки спадкодавець була одинокою, позивачка забезпечувала її догляд та проводила поховання. Після її смерті позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, а саме утримує житловий будинок в належному стані, виготовила технічну документацію за власні кошти, обробляє земельну ділянку. З метою реалізації своїх спадкових прав, у межах передбачених законом строку, позивачка звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори, де 09.04.2013 року була заведена спадкова справа, що підтверджується інформаційною довідкою із Спадкового реєстру № 33707517. Постановою від 09.09.2017р. нотаріус відмовив позивачці у видачі документів на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього у спадкодавця. Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийського МБТІ» № 7690 від 16.06.2016 року право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. С.Стрільців,3а в с. Копачинці не зареєстроване. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до технічного паспорта будівництво житлового будинку по вул. С.Стрільців,3а в с. Копачинці було здійснено у 1937 році, житлове господарство складається з житлового будинку загальною площею 63,7 м.кв., житловою площею 23,2 м.кв., сараю, стайні, стодоли, курника, криниці, огорожі та вимощення. Згідно довідки Копачинецької сільської ради № 315 від 09.09.2016р. для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,15 га. Відповідно до Звіту про оцінку житлового будинку ЕТВО «Придністровя» ринкова вартість даного житлового господарства становить 69930 грн. За результатами проведення технічного обстеження згаданого будинковолодіння встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених в ньому підстав та просить його задовольнити. Пояснила, що [PERSON] є рідною сестрою її матері. Вона була одинокою, не мала чоловіка та дітей. Позивачка здійснювала за нею догляд, допомагала по господарству. У 2012 році тітка померла, залишивши в 2003 році заповіт, який був посвідчений виконавчим комітетом Копачинецької сільської ради. На даний час позивачка вирішила прийняти спадщину відповідно до заповіту на належне тітці майно. Однак, у заповіті та свідоцтві про смерть є різниця у прізвищі тітки та не здійснено тіткою право власності на належний їй житловий будинок, що є перешкодою для позивачки в оформлені її спадкових прав. Про те, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] свідчить видане раніше державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади померлої та на недоотриману пенсію. Копачинецька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до розяснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 157498, виданого 15 жовтня 2012 р. виконкомом Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] померла 12 жовтня 2012 р. у віці 87 років в с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області. 20 лютого 2003 р. виконкомом Копачинецької сільської ради був посвідчений заповіт, за яким [PERSON], [INFO], жителька с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], заповіт зареєстровано в реєстрі під № 5. Згідно свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2210582, виданого 23.06.1962 року Кунисівським с/ЗАГС Городенківського району Станіславської області стверджується, що [PERSON] народилася 7 червня 1962 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] після одруження 30.08.1986 року з [PERSON], актовий запис № 10, змінила прізвище [PERSON] на Артиш, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НМ № 400836, виданого виконкомом Кунисівської с/Ради Городенківського району. Відповідно до копії [PERSON] № 00018336185 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України сформованого 11.07.2017р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, мати позивачки [PERSON] народилася 28 червня 1941 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Після одруження 23 листопада 1961 року із [PERSON], прізвище дружини [PERSON] змінено з [PERSON] на [PERSON], що стверджується копією [PERSON] № 00018336655 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя сформованого 11.07.2017р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Мати позивачки, [PERSON] померла 13 травня 1995 року у віці 53 років в с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області, що доводиться копією повторного Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 253719 виданого 11.07.2017р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Довідкою № 627, виданою 23.10.2017р. виконавчим комітетом Копачинецької сільської ради доводиться, що згідно погосподарських книг Копачинецької сільської ради у житловому господарстві по вул. С.Стрільців,3а в с. Копачинці проживала та була власницею господарства [PERSON]. На території села проживала лише одна людина на імя "Бекета Марія Василівна", однак у різних документах її прізвище писалося по різному, іноді як "Бекита Марія Василівна". Виданою 08.04.2013р. виконавчим комітетом Копачинеської сільської ради довідкою № 266 стверджено, що померла [PERSON], 1925р.н., складений заповіт не переоформляла. Факт належності [PERSON] заповіту, вчиненого нею 20.02.2003 р. на користь [PERSON], що нотаріально посвідчений у виконкомі Копачинської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 9, в якому спадкодавець значиться [PERSON], підтверджуєтсья співзвучністю прізвищ "Бекета" та [PERSON]". З повідомлень приватних нотаріусів Городенківського районного нотаріального округу судом встановлено, що спадкові справи щодо майна [PERSON], яка померла 12.10.2012 р., ними не відкривались. Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON], яка померла 12.10.2012 року, заповіту, вчиненого нею 20.02.2003 р. на користь [PERSON], [INFO], що посвідчений виконавчим комітетом Копачинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі за № 9, в якому спадкодавець значиться [PERSON]. Довідкою Копачинецької сільської ради № 316 від 09.09.2016р. стверджено, що станом на квітень 1991 р. в господарстві по вул. С.Стрільців,3а в с. Копачинці проживала та була зареєстрована голова господарства [PERSON], [INFO], яка на час смерті проживала за вказаною адресою одна, чоловіка та дітей не мала, її поховання проводила [PERSON]. Виданими Копачинецькою сільською радою виписками № 700-704 від 11.12.2017 року з погосподарських книг Копачинецької сільської ради: № 2 за 1991-1995 роки особовий рахунок № 335; № 2 за 1996-2000 роки особовий рахунок № 87; № 2 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № 92; № 1 за 2006-2010 роки, особовий рахунок № 86; № 1 за 2011-2015 роки особовий рахунок № 0090-1 стверджено, що в господарстві по вул. С.Стрільців,3а в с. Копачинці проживала та була зареєстрована голова господарства [PERSON], [INFO] Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 7690 від 16.06.2016 стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. С.Стрільців,3а в с. Копачинці Городенківського району не зареєстровано. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 3а по вул. С.Стрільців в с. Копачинці встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами збудований в 1937 р. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку з будівельними технічними нормами, складеного ЕТВО «Придністровя» 09.09.2016р., вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою с. Копачинці по вул. С.Стрільців,3а Городенківського району - становить 69930 грн. За даним господарством закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд розміром 0,15 га, що стверджується довідкою № 315, виданою 09.09.2016р. виконавчим комітетом Копачинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Зазначений житловий будинок по вул. С.Стрільців,3а в с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області належить до спадкового майна померлої [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті [PERSON] (12.10.2012 р.) позивачка [PERSON] проживала та була зареєстрованою в [INFO], про що свідчить відмітка в її паспорті серії ВМ № 815640, виданому 27.11.1999 року Богунським РВ УМВС України в Житомирській області. [PERSON] спадкової справи № 187/2013, наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори стверджено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], 09.04.2013 року воно подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. [PERSON] № 33714836 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 09.04.2013 року Городенківською районною державною нотаріальною конторою доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 54359074 (номер у нотаріуса 187), спадкодавець [PERSON], дата смерті 12.10.2012 р. Позивачка [PERSON] згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.05.2013 р., зареєстрованих в реєстрі за № 315 та № 316 успадкувала після смерті [PERSON] грошові вклади в ПАТ Державний ощадний банк України ТВБВ № 10008/079 в м. Городенка філії Івано-Франківського обласного управління та недоотриману пенсію за жовтень 2012 року. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 1310/02-31 від 09.09.2016 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 12 жовтня 2012 р. на житловий будинок № 3а по вул. С.Стрільців в с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на даний житловий будинок в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, яке здійснювало на той час бюро технічної інвентаризації. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на будинок житловий будинок № 3а по вул. С.Стрільців в с. Копачинці, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, хоча вона прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON] Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved