Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

КС "ОЩАД КАСА" звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.03.2016 року між КС "ОЩАД КАСА" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ОК-4/0025/16/8/1, відповідно до якого він отримав кредит в розмірі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72.00 % річних, що підтверджується видатковим чеком № 0001119 від 12.03.2016 року. [PERSON] порушив умови п.п.2 п. 2.2.2 Договору в частині своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих процентів. 12.03.2016 року між КС «ОЩАД КАСА» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки за № ОК-4/0025/16/8/1, відповідно до п. 1.1 якого поручителі зобов'язуються солідарно відповідати перед КС «Ощад Каса» за виконання зобов'язань [PERSON] за Договором. Відповідно до п.2.1 Договору поруки Поручитель відповідає перед Позивачем в тому ж обсязі, що і Відповідач за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Згідно з розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій станом на 28.08.2017 року, вбачається що заборгованість [PERSON] перед КС «ОЩАД КАСА» складає -61547,53 грн. Крім того Позивач звертався за кваліфікованою правовою допомогою до ФОП [PERSON], для того щоб останній на платній основі підготував матеріали даної позовної заяви з метою подальшого звернення з нею Позивача до суду, що підтверджується договором № б/н від 18.05.2015 року про надання послуг (виконаних робіт), укладеним між Позивачем та ФОП [PERSON], актом прийому-передачі виконаних робіт № 21/16 від 27.10.2016 року до того ж договору, а також видатковим касовим ордером № 270 від 27.10.2016 року, відповідно до якого ФОП [PERSON] за виконання умов того ж договору отримала від Позивача оплату в розмірі 1800,00 грн. 25.01.2017 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали зустрічну позовну заяву до КС «Ощадкаса» про визнання недійсним договору споживчого кредитування № ОК-4/0025/16/8/1 від 12.03.2016 року у зв'язку з його вчиненням під впливом тяжкої для особи обставини і на вкрай невигідних умовах. Даний позов прийнято судом. Дана позовна заява мотивована тим, що спірний кредитний договір був укладений позивачем за зустрічним позовом фактично перебуваючи під впливом тяжкої обставини пов'язаної із тяжкою хворобою та відсутністю грошових доходів. [PERSON] підписала договір споживчого кредиту на вкрай не вигідних для неї умовах під 72 %, що призвело до виникнення не підйомних боргових зобов'язань позивачів за стрічним позовом. 22.08.2017 року від представника позивача до суду надійшла заяву про збільшення позовних вимог, де зазначено, що згідно з розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій станом на 28.08.2017 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 61547,53 грн. , з яких 20480,17 - нарахована за період з 20.04.2016 року по 28.08.2017 року сума пені, 21067,36 грн. - несплачена станом на 28.08.2017 року сума процентів, 20000,00 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту. Вказану суму боргу просила суд стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача [PERSON] за первісним позовом на задоволенні позову наполягала в повному обсязі. Зустрічний позов не визнала мотивуючи тим, що КС «Ощад Каса» є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених ЗУ «Про кредитні спілки», зокрема ст.. 21 Згідно названої статті «кредитна спілка» відповідно до свого статуту: - приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій так і безготівковій формі. Кредитна спілка зареєстрована, як фінансова установа, що підтверджується свідоцтвом серії КС № 959 від 27.08.2013 року про реєстрацію фінансової та відповідно до ст.. 21 ЗУ «Про кредитні спілки» і п.5.1.б Статут має право надавати кредити. Позичальником не надано жодного доказу вчинення правочину під впливом важкої обставини. Кредитних договорів щодо перекридитування із позичальником кредитна спілка не укладала. Так 12.03.2016 року [PERSON] повністю погасила заборгованість за кредитним договором у розмірі 13825,08 грн. в касу спілки. В той же день вона звернулася до КС із заявою про надання кредиту. Враховуючи обставину щодо дострокового погашення попереднього кредитного договору, кредитна спілка уклала із [PERSON] кредитний договір № ОК-4/0025/16/8/1 від 12.03.2016 року на суму 20000 грн. строком на 24 місяці із нарахуванням процентів на залишок заборгованості та річною процентною ставкою 72 % річних із цільовим призначенням на споживчі потреби. Про жодні хвороби чи необхідність лікування [PERSON] кредитну спілку не повідомляла та не надавала документів, що підтверджують такі обставини. Крім того відповідно до п. 5.1 кредитного договору [PERSON] вказала, що укладення договору здійснено на підставі внутрішнього волевиявлення: вона не перебуває під впливом жодних тяжких обставин та вважає договір укладеним на вигідних для себе умовах. Станом на дату надання кредиту 12.03.2016 року позивачами за зустрічним позовом не надано жодного документу щодо підтвердження необхідності стаціонарного чи будь-якого іншого лікування [PERSON] чи термінової купівлі ліків для усунення та/або зменшення наслідків хвороби позичальника. У матеріалах справи міститься довідка за №71 від 28.07.2016 року про те, що [PERSON] лише через чотири місяці після отримання кредиту звернулася до Черкаського обласного кардіологічного центру для стаціонарного обстеження на лікування у відділенні гіпертонічної хвороби. Крім того відповідно до інформації із ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань [PERSON] та [PERSON] 19.07.2016 року були зареєстровані фізичними особами-підприємцями. Жодних доказів щодо використання кредиту на лікування позивачами за зустрічним позовами не надано. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні первісного позову, мотивуючи тим, що за пропозицією керівника кредитної спілки позивачі за зустрічним позовом повинні були підписати новий кредитний договір на реструктуризацію виниклої кредитної заборгованості, а також отримати грошову суму в розмірі 20000 грн. під 72 %річних, з якої позивачі повинні були використати на погашення попередньої кредитної заборгованості за договором № ОК4/0037/15/6/1 та розрахунку з позичальниками - фізичними особами. При цьому кредитна спілка обіцяла нарахувати проценти в розмірі 72 % за користування кредитом лише на залишок тієї заборгованості, яка фактично існувала за договором № ОК4/0037/15/6/1 від 10.06.2015 року. Крім того у Державному реєстрі фінансових установ відсутні на даний час відомості про кредитну спілку «Ощад Каса», у останньої на момент підписання кредитного договору від 12.03.2016 року відсутня діюча ліцензія на надання кредитів фізичним особам за рахунок залучених коштів вкладників спілки. На задоволенні зустрічного позову наполягав. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов визнав частково, а саме визнав факт того, що отримував від кредитної спілки кошти в розмірі 7000,00 грн., в задоволенні решти вимог просив відмовити та наполягав на задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача [PERSON] за первісним позовом [PERSON], він же представник позивача за зустрічним позовом в судове засідання не з'явився але надав до суду заяву де зазначив, проводити розгляд зустрічного позову без позивача та у його відсутність. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих для суду причин, хоча про день та час судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до договору кредиту № ОК-4/0025/16/8/1 від 12.03.2016 року, укладеного між Кредитною спілкою "ОЩАД КАСА" та [PERSON] вбачається, що кредитна спілка надала позичальнику кредит в сумі 20000,00 гривень, зі сплатою 72 % річних. Відповідно до видаткового чеку від 12.03.2016 року, [PERSON] отримала від КС «ОЩАД КАСА» кошти в розмірі 20000,00 грн.. Відповідно до договору поруки № ОК-4/0025/16/8/1 від 12.03.2016 року, вбачається, що Кредитна спілка "ОЩАД КАСА" уклала з [PERSON], [PERSON], [PERSON] даний договір, згідно якого останні зобов'язувалися відповідати солідарно перед кредитором за належне виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № ОК-4/0025/16/8/1 від 12.03.2016 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по договору кредиту ОК-4/0025/16/8/1, від 12.03.2016 року станом на 28.08.2017 року заборгованість [PERSON] перед кредитною спілкою складає 61547,53 грн., де 20480,17 грн. - нарахована за період з 20.04.2016 року по 28.08.2017 року сума пені; 21067,36 грн. - несплачена станом на 28.08.2017 року сума процентів; 20000,00 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту. Відповідно до листів від 18.08.2016р., КС «ОЩАД КАСА» повідомляла відповідачів про погашення простроченої заборгованості згідно кредитного договору № ОК-4/0025/16/8/1 від 12.03.2016 року. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторін. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тому належить стягнути з відповідачів суму заборгованості по поверненню кредиту солідарно. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Дійсно право на правову допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст.12 ЦПК України. За приписами ст.ст.79,84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З викладеного слідує, що витрати на правову допомогу у Цивільному процесі відшкодовуються не тільки у випадку надання такої допомоги адвокатом, а і у випадку якщо правову допомогу надавала особа яка є фахівцем у галузі права. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Крім того, ч.2. ст. 84 ЦПК України визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Законі за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у Цивільному процесі дав ВССУ у своїй постанові №10 від 17.10.14 р. Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи а саме договору від 18.05.2015 року про надання послуг, видаткового касового ордеру від 27.10.2016 року, та акту прийому - передачі виконаних робіт між ФОП [PERSON] і КС «Ощадкаса», позивач звертався за кваліфікованою правовою допомогою до ФОП [PERSON] Витрати на правову допомогу становлять 1800,00 грн.. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1475,00 грн.. Як встановлено в судовому засіданні позивачами за зустрічним позовом не надано доказів для визнання правочину недійсним передбачених ст. 233 ЦК України. Крім того як вбачається з п.5.1 кредитного договору (а.с.7) [PERSON] вказала, що укладення договору здійснено на підставі внутрішнього волевиявлення, вона не перебуває від впливом жодних тяжких обставин та вважає договір укладеним на вигідних для неї умовах. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Outcome: approved