Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про зобов'язання відновити йому незаконно змінені істотні умови праці, зокрема нарахування заробітної плати за весь час дії наказу №5 від 31.01.2011 року за період з 05.04.2011 року до 16.01.2012 року, здійснити перерахунок та виплату різниці в окладі за весь час вимушеного прогулу з відрахуванням обов'язкових податків та зборів, у тому числі помісячно, у пенсійний фонд з метою відновлення його загального та пенсійного стажу. Свої вимоги мотивує тим, що він працював у Львівському відділенні Українського державного геологорозвідувального інституту на посаді старшого наукового співробітника та на підставі наказу керівника Львівського відділення УкрДГРІ від 31.01.2011 року №5 йому було встановлено неповний робочий тиждень 0,2 ставки з одним робочим днем. В подальшому зазначений наказ був скасований рішення суду. Судом було визнано незаконність застосування змін умов праці передбачених наказом від 31.01.2011 року №5 внаслідок яких працівники працювали лише один день на тиждень замість трьох, а решту часу перебувала у вимушеному прогулі і їм неправомірно нараховувалася заробітна плата із розрахунку 0,2 ставки. Враховуючи наведене просить позовні вимоги задоволити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, дав пояснення аналогічні наведеним вище. Представник відповідача Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заперечення на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову оскільки рішенням Личаківського районного суду м. Львові вже вирішено трудовий спір за позовом [PERSON], яким відмовлено в задоволенні вимоги про здійснення перерахунку заробітної плати на умовах неповного робочого дня з виплатою 0,6 ставки заробітної лати за період з 05.04.2011 року по 16.01.2012 року. А тому повторне звернення до суду вважає протиправним. Окрім цього, вважає, що позивачем було пропущено 3-х місячний термін звернення до суду. Просить в задоволенні позову відмовити, розгляд справи здійснювати у відсутності представника відповідача у зв'язку із неможливістю явки у судове засідання. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут". Заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із Львівським відділенням Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", структурним підрозділом Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", працюючи на посаді старшого наукового співробітника з виплатою 0,6 ставки. Згідно наказу Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" від 05.03.2012 року №11, Львівське відділення УкрДГІ ліквідовано з 01.07.2012 року. На підставі наказу від 31.01.2011 року №5 "Про роботу ЛВ УкрДГРІ на умовах неповного робочого дня" (а.с.6-7) йому та іншим працівникам починаючи з 05.04.2011 року і до покращення фінансового стану відділення, було встановлено неповний робочий тиждень з виплатою 0,2 ставки. На підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.06.2011 року (а.с.8-10), залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16.01.2012 року (а.с.11-12), за позовом іншого працівника до ДП УкрДГІ, наказ Львівського відділення ДП УкрДГІ від 31.01.2011 року №5 скасовано. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір та відповідно до ч.2 одночасно прийняти рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, оскільки рішенням суду було встановлена незаконність наказу Львівського відділення ДП УкрДГІ від 31 січня 2011 року №5 в цілому, а відтак є очевидною і незаконність зміни істотних умов праці позивача із 0,6 ставки на 0,2 при яких позивач фактично перебував у вимушеному прогулі, будучи змушеним виходити на роботу один раз на тиждень замість трьох та отримуючи заробітну плату пропорційно відпрацьованому часу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що істотні умови праці позивача підлягають відновленню з часу їх неправомірної зміни на підставі незаконного наказу із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України. Оскільки позивач отримував заробітну плату за період з 05.04.2011 року по 17.01.2012 року за 0,2 ставки, тому він має право на отримання різниці між середнім заробітком та отриманими коштами. Задовольняючи позовні вимоги, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що позивачем порушено строк звернення до суду, оскільки положеннями п.2 ст.233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. Оскільки рішенням суду від 03.06.2011 року встановлено факт порушення законодавства, а тому заперечення у в цій частині є безпідставними. Окрім цього, суд також вважає безпідставним заперечення відповідача щодо повторності розгляду вимог позивача, так як Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.11.2012 року вирішено спір між сторонами про визнання незаконним наказу та стягнення заборгованості по заробітній платі, отже в даному випадку відмінний предмет позову. При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved