Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позивач мотивує свій позов тим, що 17 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 397/078-МК про надання останній кредиту в сумі 557000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 26,0 % річних на строк до 16 грудня 2017 року за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних платежів. Банк свої зобов'язання по цьому договору виконав та надав відповідачу кредитні кошти шляхом видачі окремих траншів, однак відповідач своїх зобов'язань за договором не виконує і тому у неї утворився борг перед позивачем. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2010 року з відповідача було стягнуто 638726,90 грн. у рахунок погашення заборгованості по вищевказаному кредиту за період з 17 грудня 2007 року по 06 травня 2009 року. Однак, на думку представника позивача, стягнення вищевказаної заборгованості не звільнило боржника від відповідальності за невиконання нею грошового зобов'язання та не позбавило кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту, за період, починаючи з 07 травня 2009 року. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відсотках та пені, що утворилася за період з 07 травня 2009 року по 04 серпня 2015 року у розмірі 1030661,01 грн., та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] не з'явилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] була повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив у задоволенні пред'явленого позивачем позову в частині стягнення пені відмовити повністю. В судовому засіданні представник позивача - публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Рудь Б.Ю. позовні вимоги підтримав повністю, ствердив факти, наведені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 17 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 397/078-МК (а.с.7-13), згідно з п.п.1.1.1, б) 3.1, 2.5 якого позичальнику [PERSON] надавався кредит в розмірі 557000,00 грн. на термін до 16 грудня 2017 року з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення кожного місяця щомісячних платежів. Підпунктом б) пункту 3.1 кредитного договору від 17 грудня 2007 року 397/078-МК передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 26,0 % на рік. Пунктом 7.1 кредитного договору від 17 грудня 2007 року 397/078-МК передбачено сплату позичальником пені в розмірі 1,0 % від простроченої суми за кожний день прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати відсотків. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2010 року (а.с.7-8) із [PERSON] солідарно з основним боржником [PERSON] стягнуто в користь відкритого акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" 629826,90 грн. заборгованості за кредитним договором, а також стягнуто із [PERSON] солідарно з основним боржником [PERSON] в користь відкритого акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" 629826,90 грн. заборгованості за кредитним договором. Вищевказана заборгованість була стягнута за період з 17 грудня 2007 по 06 травня 2009 року. Однак, на думку суду, наявність вищевказаного рішення за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін за договором, строк дії якого не закінчився, і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання нею грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту та/або відсотків. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 17 грудня 2007 року № 397/078-МК позичальника [PERSON] станом на 04 серпня 2015 року (а.с.5-6), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" по сплаті відсотків, яка виникла за період з 07 травня 2009 року по 04 серпня 2015 року,та пені, яка виникла за період з 04 серпня 2014 року по 04 серпня 2015 року, становить 203385,94 грн. заборгованості по відсотках, 827275,07 пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків, а всього - 1030661,01 грн. (203385,94 + 827275,07 = 1030661,01). Поряд з цим судом встановлено, що відповідно до наданого позивачем вищезазначеного розрахунку заборгованості нарахована сума пені складає 827275,07 грн. при заборгованості по основному грошовому боргу в сумі 203385,94 грн. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь в зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Отже, на думку суду, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду самостійно зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. До такого висновку дійшов Верховний суд України в постанові від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14. Враховуючи вищенаведене та те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, заподіяних невиконанням зобов'язання, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір пені слід зменшити до 203385,94 грн., що є співмірним із сумою заборгованості по основному боргу та в силу вимог ч.3 ст.551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру пені. Таким чином розмір загальної заборгованості за кредитним договором також підлягає зміні внаслідок зменшення розміру пені на 623889,13 грн. (827275,07 - 203385,94 = 623889,13), а тому з відповідача, на думку суду, слід стягнути в користь позивача 406771,88 грн. (1030661,01 - 623889,13 = 406771,88). Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх в користь позивача в розмірі 3654,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial